Народицький районний суд Житомирської області    

Справа № 284/241/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
19 серпня 2026 року селище Народичі
Народицький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Діброви О.В.,
з секретарем Ніконенко О.І.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулось до ОСОБА_1 з позовом, зі змісту якого вбачається, що позивач просить стягнути з о заборгованість за кредитним договором в сумі 16144 гривні 86 копійок, у тому числі: 5300 гривень – заборгованість за кредитом, 10526 гривень 86 копійок – заборгованість за відсотками, 2662 гривні 40 копійок витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, та 7000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 22 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №626974847 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач, отримавши у кредит грошові кошти, зобов`язання за вказаним договором щодо їх своєчасного повернення належним чином не виконав, у результаті чого і виникла зазначена вище заборгованість. Окрім цього, на підставі укладених з позивачем договорів факторингу кредитори відступили належні їм права вимоги, а позивач набув всі права кредитора за зазначеним вище кредитним договором й має право вимоги до відповідача.
Ухвалою суду від 27 травня 2026 року постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Сторони про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином; позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи за його відсутності; відповідач про причини неявки не повідомив та відзив на позовну заяву не подав. 
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 22 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладений договір кредитної лінії №626974847 (далі – Договір), згідно з умовами якого відповідачу наданий кредит у сумі 5300 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, строком до 1826 днів (дисконтним періодом в 29 днів) з можливістю продовження та поновлення.
Відповідно до пункту 2.1. Договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у формі кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, та комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит.
Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у розмірі, що дорівнює загальному розміру кредиту – 5300 гривень, 22.03.2025 (що є датою надання кредиту) (пункти 2.2. й 2.3. Договору).
Пунктом 5.1. Договору передбачено, що кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 4441-11ХХ-ХХХХ-2888, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.
Згідно з пунктом 3.1. Договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшити суму кредиту в межах кредитного ліміту, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення договору строк дисконтного періоду користування складає 29 днів від дня отримання позичальником першого траншу.
Пунктом 3.2. Договору сторони погодили, що встановлений в пункті 3.1. Договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. При цьому сторони узгоджують, що кількість днів, на які продовжується дисконтний період дорівнює 30 днів.
Відповідно до пункту 8.1. Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування Кредитом та Комісію за надання кредиту, інших витрат позичальника не передбачено.
Процентна ставка за користування кредитом є базовою процентною ставкою, й становить 0,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожен день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних (пункти 8.2., 8.3. Договору).
Розмір комісії, що нараховується за надання першого траншу за цим договором – 318 гривень (пункт 8.5. Договору).
За правилами пункту 8.7.1. Договору, за період від 22.03.2025 р. до 20.04.2025 р. (включно), кредитодавець надає Позичальнику знижку в розмірі 65,31 % від розміру Базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за Кредитом може здійснюватися за Дисконтною процентною ставкою 0,34 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування.
Відповідно до п. 8.6. Договру, для суми Кредиту отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за весь строк кредитування без повного дострокового повернення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 100460,44 грн та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у розмірі 95160,44 грн (які складаються з процентів за користування Кредитом за Базовою ставкою та Комісії за надання кредиту) та суму наданого Кредиту у розмірі 5300 грн. Орієнтовна Реальна річна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, з припущення користування Кредитом протягом усього строку кредитування зі сплатою процентів за Базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 2207,05 відсотків річних. Денна процентна ставка, за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті 8 Закону, розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування сумою першого Траншу за весь строк кредитування: 95160,44 грн) / (сума першого Траншу за Договором: 5300 грн) / (строк кредитування: 1826 днів) х 100% = 0,98 відсотків в день.
На підставі пункту 11.1 Договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного виконання, У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання.
Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підписів сторін буде використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (пункт 14.2. Договору).
Зазначені обставини підтверджуються копіями договору кредитної лінії №626974847 від 22 березня 2025 року, що підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором – NXTZ (а.с. 32-43), паспорту споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору №626974847 від 22 березня 2025 року, що підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором – 2973 (а.с.30-31).
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору №626974847 від 22 березня 2025 року. Зазначений договір недійсним не визнано.
При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.
З огляду на зазначене, обставинами справи підтверджується факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитного договору №626974847 від 22 березня 2025 року.
22 березня 2025 року на виконання кредитного договору №626974847 на платіжну карту ОСОБА_1 № НОМЕР_1 було зараховано платіж на суму 5300 гривень, що підтверджується довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.28) й АТ «Універсалбанк» (а.с.86).
Також судом встановлено, що 27 травня 2025 р. між Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу № МВ-ТП/37, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило на користь ТОВ «Таліон плюс» право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, в тому числі й за кредитним договором № 626974847, укладеним з відповідачем.
Зазначені обставини підтверджуються копіями Договору факторингу №МВ-ТП\37 від 27 травня 2025 року (а.с.65-67), Реєстру прав вимоги від 27 травня 2025 року (а.с.7).
У свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» відступило новому кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» належні первісному кредитору права вимоги за плату, а новий – набув у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги до боржників первісного кредитора й, зокрема, за договором №626974847 про що свідчать копії Договору факторингу №04/1225-01 від 04 грудня 2023 року (а.с.12-15), Реєстру прав вимоги №1 від 04 грудня 2025 року (а.с.17-18), платіжної інструкції №759 від 15 грудня 2025 року (а.с.20).
Відповідно до розрахунку заборгованості від 22 березня 2025 року (а.с.24) заборгованість відповідача за кредитним договором №626974847 станом на 18 березня 2026 року становить 18794 гривні 86 копійок, у тому числі: 5300 гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10526 гривень 86 копійок прострочена заборгованість за процентами, 318 гривень прострочена заборгованість за комісією, 2650 гривень – заборгованість за штрафними санкціями.
Обмірковуючи правомірність позовних вимог, суд зважає на таке.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
На підставі пункту 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Тобто належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.
Згідно з частиною 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до статті 1082 ЦК України божник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання, що надані позивачем копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
Проаналізувавши зазначені вище докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач порушив договірні зобов`язання по сплаті заборгованості за договором позики, й позивач, який набув право вимоги за зазначеним договором, має право на стягнення заборгованості за основним боргом, відсоткам за користування кредитом та комісією.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання відшкодування судових витрат, суд враховує таке.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 137 ЦПК України).
Представник позивача у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу у сумі 7000 гривень.
Обмірковуючи питання щодо відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зважає на правову позицію, викладену Касаційним цивільним судом Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22, відповідно до якої зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. 
Відповідачем клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу не заявлялось.
Позивач сплатив судовий збір в сумі 2662 гривні 40 копійок та 7000 гривень витрат на професійну правничу допомогу, які за правилами статей 137 та 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 205, 207, 514, 525-526, 530, 610-612, 625, 626, 628 638, 639, 1048, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, статтями 3, 10, 141, 206, 263, 265, 273, 294 ЦПК України, статтями 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд 
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором у сумі 16144 гривні 86 копійок, у тому числі: 5300 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 10526 гривень 86 копійок – заборгованість за відсотками, 318 гривень - заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати по сплаті судового збору у сумі 2662 гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу у сумі 7000 гривень.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Про перегляд заочного рішення відповідачем до Народицького районного суду Житомирської області може бути подана заява протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду до Житомирського апеляційного суду. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 34 офіс 333, м.Київ, 01133, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 43541163.
Представник позивача: Кукса Карина Олександрівна, місце перебування: бульвар Лесі Українки, 34 офіс 333, м.Київ, 01133, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 . 
Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 . 
Повне рішення суду складено 19 серпня 2026 року. 
Суддя: | | Олександр ДІБРОВА