Справа № 682/1881/26
Провадження № 1-кп/682/147/2026 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року 
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючої судді        ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань    ОСОБА_2 ,
прокурора         ОСОБА_3 ,
обвинуваченого         ОСОБА_4 ,
захисника         ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 12025240000001171 від 12.12.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Славута, Хмельницької області, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , з метою власної наживи, в порушення вимог законодавства України про те, що боєприпаси відносяться до речей, які вилучені із вільного обігу і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, положеннями п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-ХІІ (далі – Переліку), п.п. 1-4 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» від 12.10.1992 № 576 (далі – Положення), п.п. 1.1, 2.1, 8.1 – 8.3, 9.1, 10.1, 11.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, визначено, що вогнепальна зброя та бойові припаси відносяться до предметів, на які поширюється дозвільна система, та право володіння вогнепальною зброєю і умови її застосування визначаються в порядку, встановленому законодавством України, здійснював придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
В порушення вищевказаних норм, ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах (дата, час, місце), але не пізніше 11.01.2026, у невстановленої особи, без передбаченого законом дозволу придбав корпус ручної осколкової гранати «GHO-1» та підривач (запал) типу «AF-11», які зберігав у невстановленому в ході досудового розслідування місці, з метою подальшого збуту до 11.01.2026.
В подальшому під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_4 , перебуваючи в підз`їзді багатоквартирного житлового будинку № 13 по вулиці Лісна в м. Славута Хмельницької області 11.01.2026 близько 15 год. збув з рук в руки особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_6 за грошові кошти в сумі 8000 гривень, корпус ручної осколкової гранати «GHO-1» та підривач (запал) типу «AF-11», які у своєму конструктивному поєднанні утворюють бойову осколкову наступальну гранату «GHO-1», яка відноситься до категорії боєприпасів, та яка придатна для здійснення вибуху, досягнувши при цьому раніше поставленої мети щодо отримання прибутку.
Своїми умисними діями, які виразились у придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
02.07.2026 між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди сторони домовилися про те, що ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням на строк, визначений судом. На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, визначені судом.
В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, щиро розкаюється, підтвердив обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення. Підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось. Наслідки укладення угоди йому повністю зрозумілі.
Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного та просив призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Прокурор зазначила, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Враховуючи викладене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 263 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто як придбання, зберігання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу. 
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.
Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а тому за наявності вказаних обставин суд вважає за можливе призначити узгоджене покарання.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів загальною сумою 24 034 грн, 25 коп, а саме:
за проведення судової вибухотехнічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/123-26/1125-ВТХ від 10.02.2026) в сумі 10 696,80 грн;
за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/12326/6426-БД від 07.05.2026) в сумі 13 337,45 грн. 
Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Крім того, слід скасувати арешти, накладені згідно ухвал слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.04.2026 та від 29.04.2026.
Окрім того, відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 24.04.2026 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В подальшому 27.04.2026 ОСОБА_7 на рахунок Територіального управління ДСА України в Хмельницькій області було внесено заставу в сумі 60 560 грн за ОСОБА_4 , у зв`язку із чим ОСОБА_4 було звільнено з-під варти.
Таким чином, слід зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою з 24.04.2026 по 27.04.2026 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді застави до вступу вироку в законну силу залишити в силі. 
Окрім того, суд вважає за необхідне роз`яснити заставодавцю порядок повернення коштів - застави а саме: для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає відповідну заяву до територіального управління ДСА в якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, яка розглядається протягом п`яти робочих днів з дня надходження, готує та подає до органу Казначейства платіжне доручення про повернення коштів. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження платіжних доручень територіального управління ДСА до органу Казначейства.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 02.07.2026, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025240000001171 від 12.12.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене в угоді покарання у вигляді у позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 час тримання під вартою з 24.04.2026 по 27.04.2026 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді застави.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів загальною сумою 24 034 грн, 25 коп., а саме:
за проведення судової вибухотехнічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/123-26/1125-ВТХ від 10.02.2026) в сумі 10 696,80 грн;
за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/12326/6426-БД від 07.05.2026) в сумі 13 337,45 грн. 
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.04.2026 на мобільний телефон марки «Редмі» моделі «Нот 8 Про» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім картами НОМЕР_3 (код доступу « НОМЕР_4 », який було вилучено 24.04.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді 28.04.2026 на мобільний телефон моделі «Айфон» моделі «17 про Макс», ІМЕІ: НОМЕР_5 , ІМЕІ: НОМЕР_6 , з сім картами НОМЕР_7 (код доступу «1340»), мобільний телефон моделі «Айфон» моделі «7», ІМЕІ: НОМЕР_8 , з сім картою НОМЕР_9 (код доступу «1340»), планшет «iPad Air2», ІМЕІ: НОМЕР_10 (код доступу «1340»).
Речові докази, а саме: уламки корпусу гранати та підривач, поміщені до сейф-пакету № 5675029 – знищити;
мобільний телефон марки «Редмі» моделі «Нот 8 Про» ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім картами НОМЕР_3 (код доступу «19953030»), поміщений у спеціальний пакет № СRІ 1224925, – повернути власнику ОСОБА_8 ;
мобільний телефон моделі «Айфон» моделі «17 про Макс», ІМЕІ: НОМЕР_5 , ІМЕІ: НОМЕР_6 , з сім картами НОМЕР_7 (код доступу «1340»), мобільний телефон моделі «Айфон» моделі «7», ІМЕІ: НОМЕР_8 , з сім картою НОМЕР_9 (код доступу «1340»), планшет «iPad Air2», ІМЕІ: НОМЕР_10 (код доступу «1340»), поміщений у спеціальний пакет № RAWO 128950, – повернути власнику ОСОБА_4 ; 
спеціальний пакет № 3828053, в якому знаходяться зразки букального епітелію ОСОБА_4 , в первинному упакуванні – залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя                ОСОБА_1