Справа №243/4491/26
Провадження № 2/552/4365/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2026 м. Полтава
Київський районний суд м. Полтави у складі: 
головуючого судді   Фаліна І.Ю.
за участю:
секретаря судового засідання Сіманової, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву № б\н від 11.08.2021 р. та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. 11.08.2021 Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, умовами якої було погоджено наступні умови: Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п. 1.2. Договору); Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. Договору); Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.9.3 Договору); Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п. 1.4. Договору); Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. Договору); Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 07/25, тип – «Універсальна». Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 р., Відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (додається до позовної заяви) та підтверджується випискою за рахунком. Згідно п. 2.1.1.3.5. Договору Сторони узгодили, що в разі порушення Відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто Сторони згідно до ст. 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за Документ сформований в системі «Електронний суд» 15.05.2026 4 домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 03.05.2026 року має заборгованість — 133978.94 грн., яка складається з наступного: 104768.45 грн. - заборгованість за тілом кредита, 29210.49 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з Відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.08.2021 у розмірі 133978.94 грн., що складається із: - 104768.45 грн. - заборгованості за тілом кредита, - 29210.49 грн. - заборгованості за простроченими відсотками; а також судовий збір у розмірі 2662.40 грн.
Відповідач 28.05.2026 подав до суду відзив на позовну заяву в якій зазначає, що позовні вимоги визнає частково, а саме в частині заборгованості за тілом кредиту в розмірі 104 768,45 грн. Проте категорично заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення прострочених відсотків у розмірі 29 210,49 грн. та стягнення з нього судового збору у розмірі 2 662,40 грн., вважає їх необґрунтованими, неспівмірними та такими, що нараховані без урахування об`єктивних обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), руйнування звичного життя та поточного вкрай скрутного матеріального становища багатодітної родини Відповідача. Обґрунтовує свої заперечення тим що, відповідач на початку повномасштабного збройного вторгнення рф, у квітні 2022 року, рятуючи життя та здоров`я своїх неповнолітніх дітей від постійних обстрілів та зони бойових дій, відповідач разом із родиною був змушений терміново евакуюватися з Донецької області до Львівської області, де отримав статус внутрішньо переміщеної особи (ВПО). Протягом понад двох років перебування у Львівській області відповідач офіційно працевлаштувався і, попри всі труднощі статусу переселенця, намагався самостійно утримувати сім`ю та добросовісно виконувати зобов`язання перед банком. Однак внаслідок тривалого військового стану економічна ситуація суттєво погіршилася. Становище родини стало критичним, коли в сім`ї народилася третя дитина, внаслідок чого відповідач набув статусу багатодітного батька, наявних доходів перестало вистачати на елементарне виживання, продукти харчування, медикаменти та товари першої необхідності для трьох неповнолітніх дітей. Продовжувати виплати банку стало фізично та матеріально неможливо. 15 серпня 2025 року родина виїхала до Федеративної Республіки Німеччина (ФРН). Враховуючи викладе просить суд позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» виключно суму заборгованості за тілом кредитом у розмірі 104 768,45 грн. В задоволенні вимог в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 29 210,49 грн. відмовити повністю або зменшити їх розмір до 0 грн., а також звільнити його від сплати судових витрат на підставі ст. 136 ЦПК України та ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», а судовий збір покласти повністю на позивача та не стягувати його з відповідача. Також просить суд, враховуючи матеріальний стан відповідача та перебування його на обліку німецького державного органу соціального забезпечення надати розстрочку (або відстрочку) виконання рішення суду в частині стягнення тіла кредиту до моменту припинення або скасування воєнного стану в України.
До суду 11.06.2026 від представника позивача АТ КБ «ПриватБанк», Меркулової В.В. надійшла відповідь на відзив, в якій щодо доводів та обґрунтувань відповідача заперечувала в повному обсязі, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі.
Представник позивача, АТ КБ «Приватбанк», до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В клопотанні представник вказав, що не заперечує проти винесення судом по справі заочного рішення, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. 
Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, заперечення щодо позову викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву та відповідь на відзив наданий позивачем, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач  ОСОБА_1 11.08.2021 року підписав Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк. 11.08.2021 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту. Відповідач  ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування та погодився з умовами запропонованими банком.
Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено відновлювальну кредитну лінію до 200 000 грн.
Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг засвідчив свою згоду на те, щоприєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.
Відповідач  ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування та погодився з умовами запропонованими банком, а саме: Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. тип кредитної лінії: картка «Універсальна». Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору). Мета отримання кредиту: споживчі цілі. Спосіб та строк надання кредиту: безготівковим шляхом. Процентна ставка, відсотків річних: 42,0%. Тип процентної ставки фіксована (п.1.3 Договору). Кількість та розмір платежів, періодичність внесення. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно- у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору). Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,0% (п.1.5. Договору).
На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 07/25, тип – «Універсальна».
З долученої позивачем до матеріалів справи виписки за договором № б/н за період з 01.09.2021 – 03.05.2026 слідує, що відповідач користувався кредитними коштами банку, а саме розраховувався карткою, поповнював картковий рахунок та здійснював інші витрати.
До позовної заяви позивачем доданий розрахунок заборгованості за договором №б/н від 11.08.2021, з якого слідує, що відповідач  ОСОБА_1 кредитні зобов`язання за договором в повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим станом на 03.05.2026 позивачем нарахована заборгованість в розмірі 133 978,94 грн., яка складається з наступного: 104 768,45 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 29 210,49 грн. – заборгованості за простроченими відсотками.
Вирішуючи вказаний спір суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України та частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що зміст зобов`язання в паспорті споживчого кредиту та заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та наданого позивачем розрахунку, дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін договору зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язаний повернути, із сплатою процентів за кредитним договором в розмірі та умовах погоджених сторонами.
Відповідач  ОСОБА_1 ознайомився з інформацією, вибрав та погодився з конкретними умовами щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та уклав кредитний договір шляхом підписання Заяв про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Тобто таким чином висловив своє волевиявлення щодо укладання кредитного договору за конкретних умов.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На виконання вищенаведеної норми, позивачем надані належні та допустимі докази про наявність заборгованості за кредитним договором, яка виникла у  ОСОБА_1 перед банком. 
Щодо обґрунтувань на які відповідач посилається у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.
Вимоги відповідача про звільнення його від сплати заборгованості за простроченими відсотками у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, не підлягають задоволенню, оскільки відсотки були нараховані відповідно до договору, який був підписаний сторонами в тому числі і відповідачем, тобто в даному випадку відповідач при підписанні договору погодився з нарахуванням відсотків в розмірі, які були зазначені в договорі.
Також суд зазначає, що чинне законодавство не передбачає можливості звільнення позичальника від обов`язку з виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та скасування нарахування відсотків за користування кредитними коштами у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. Тобто позичальник має сплачувати тіло кредиту та нараховані відсотки.
Окрім того, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду жодного документу на підтвердження неправомірності нарахування відсотків за кредитним договорам.
Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України та ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов, або зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або
2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або
4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.
За таких обставин, відповідачем не доведено обставин та не надано до суду належних доказів передбачених чинним законодавством, які б надавали суду підстави для звільнення відповідача від сплати судового збору.
Відповідач, зокрема посилаючись на майновий стан, просив суд розстрочити або відстрочити виконання рішення до моменту припинення або скасування воєнного стану.
Згідно п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.
Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим та не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Суд вважає, що заявником не надано доказів випадку винятковості, який відповідно до вимог ст. 435 ЦПК України є обов`язковою умовою для розстрочення виконання рішення суду, а скрутне матеріальне становище не має характеру особливої або виняткової обставини.
Крім того, заявником не надано жодних доказів, які б могли підтвердити обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про розстрочення або відстрочення виконання рішення суду. 
Частинами 2 та 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Враховуючи наведене, суд доходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають задоволенню. 
Крім того, враховуючи наведене вище, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом позивачем заявлені також обґрунтовано, оскільки умова щодо процентних ставок погоджена з позичальником під його підпис, а тому і в цій частині позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2662,40 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 76-81, 133, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-283, 435 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ЄДРПОУ 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, код банку (МФО): 305299, номер рахунку (IBAN): НОМЕР_3 , заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.08.2021 у розмірі 133 978 (сто тридцять три тисячі дев`ятсот сімдесят вісім) гривень 94 копійок, що складається із: 104 768,45 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 29 210,49 грн. - заборгованості за простроченими відсотками; витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про розстрочення або відстрочення виконання рішення суду - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Повний текст рішення складено 14.09.2026.

Суддя        І.Ю. Фалін