465/4974/26
3/465/2439/26

П О С Т А Н О В А
іменем України
13.07.2026 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Коліщук З. М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, 

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 19.05.2026 о 16:40 у м. Львів, вул. Володимира Великого, 51 водій ОСОБА_1 , керуючи т/з Ford С-МАХ н.з. НОМЕР_1 , під час перестроювання не дав дорогу т/з Mercedes-Benz S500L н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у крайній правій смузі праворуч від нього, на яку ОСОБА_1 перелаштовувався, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив п. 10.3.ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Зазначив, що їхав відповідно до Правил дорожнього руху та відповідно до встановлених дорожніх знаків. Стверджує, що не здійснював перестроювання транспортного засобу у смугах руху, а рухаючись по кільці вул. В. Великого - Кн. Ольги виконував вимоги знаку 5.16 "Напрямки руху по смугах". По вул. В. Великого, перед зазначеним кільцем встановлений дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», який визначає, що рух з лівої смуги по кільцю можливий із з?їздом на другий, третій з?їзд, а з правої смуги - лише на перший з?їзд та другий з?їзд із крайньої правої смуги руху.
Дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» на перехрестях з круговим рухом повністю скасовує лію загальних правил проїзду кільця (таких як в?їзд з будь-якої смуги або виїзд тільки з правої). Якщо перед кільцем або безпосередньо на ньому встановлено цей знак, водії зобов?язані рухатися виключно за напрямках руху, зображеними на знаку для кожної конкретної смуги. З?їзд з інших смуг створює аварійну ситуацію та є Одночасно із водієм ОСОБА_1 у крайній правій смузі руху по вул. В.Великого у напрямку до вул. Стрийської у м. Львові здійснив заїзд на кільце перехрестя вул. В. Великого та вул. Кн. Ольги з правої смуги руху автомобіль Mercedes-Benz SSOOL н.3. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .
В подальшому, рухаючись по кільцю та виконуючи вимоги знаку 5.16. ОСОБА_1 прямував на з?їзд у напрямку до вул.Стрийської, однак водій автомобіля Mercedes-Benz S500L н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , всупереч вимогам знаку 5.16. не виконав з?їзду із кільця до вул.Стрийської у крайній правій смузі, а продовжив рух по кільцю, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем Ford C-МАХ н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .
Відтак, ОСОБА_1 дотримуючись вимог знаку 5.16. при проїзді кільця вул. В. Великого - Кн. Ольги, розраховував на дотримання цих вимог і іншими учасниками дорожнього руху, зокрема ОСОБА_2 .
Адвокат Гай О.О. просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Згідно ст. 280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, за змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на обставини, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають протоколу, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП є лише розгляд справи. Недотримання цих вимог порушує право на захист особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього письмові докази, суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з п. 10.3 ПДР, У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №670145 від 19.05.2025, схему місця ДТП, пояснення ОСОБА_2 від 19.05.2025, пояснення ОСОБА_1 від 19.05.2026, постанову серії ЕНА №7223737 від 19.05.2026, постанову серії ЕНА №7223883 від 19.05.2026.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, за відсутності будь-яких інших доказів не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи, оскільки не є імперативним фактом доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції, та, відповідно до статті 251 КУпАП, є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі, але не є остаточним і достатнім доказом для притягнення на підтвердження вини ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Суд критично оцінює відображення дорожніх знаків на схемі місця ДТП, оскільки графа «Назви об`єктів, зображених на схемі» не містить жодної інформації щодо тлумачень об`єктів відображених на схемі місця ДТП.
З пояснень ОСОБА_2 від 19.05.2026 вбачається, що він рухався на автомобілі Mercedes-Benz S500L н.з. НОМЕР_2 по вулиці Володимира Великого. Виїхав на кільце та рухався у напрямку вулиці Володимира Великого. Рухався у правій смузі по кільці. Після чого почув удар у лівий бік.
З пояснень ОСОБА_1 від 19.05.2026 вбачається, що він рухався автомобілем Ford С-МАХ н.з. НОМЕР_1 по вул. В. Великого біля Макдональдсу в лівій смузі правою стороною заїхав на кільце. Рухаючись по кільці у внутрішній смузі він для того щоб з`їхати з кільця зробив все по правилах, переконавшись, що у зовнішній смузі не має перешкоди, перелаштувався при виїзді з кільця у зовнішню смугу і почав заїзд, тобто виїхав у зовнішню смугу під час цього в нього в`їхав автомобіль марки Мерседес Бенс н.з. НОМЕР_3 , який сказав, що рухався по кільці у зовнішній смузі і з`їжджав з кільця в зовнішню смугу в сторону від Макдональдса до автобусного заводу. Але чомусь опинився у незрозумілому положенні по середині зовнішньої смуги. Зазначає, що стояв у смузі заїзду.
У судовому засіданні судом досліджено відеозапис з камер зовнішнього відео нагляду та фото світлини з місця події.
З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з камер зовнішнього відеоспостереження, фотоматеріалів з місця дорожньо-транспортної пригоди, а також пояснень ОСОБА_1 вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася під час проїзду кільцевого перехрестя, на якому організація дорожнього руху визначена дорожнім знаком 5.16 «Напрямки руху по смугах».
Відповідно до вимог зазначеного дорожнього знаку транспортні засоби, які рухаються правою смугою при в`їзді на кільце, зобов`язані здійснити виїзд із кільця у визначеному напрямку, тоді як рух лівою смугою допускає подальший рух по кільцю та виїзд на наступних з`їздах. Саме така організація дорожнього руху є обов`язковою для всіх його учасників.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснював рух відповідно до напрямку, визначеного дорожнім знаком 5.16, та виконував передбачений ним маневр виїзду з кільцевого перехрестя. За таких обставин він мав законні підстави розраховувати, що інші учасники дорожнього руху також виконуватимуть вимоги дорожніх знаків та не продовжуватимуть рух по кільцю всупереч установленому для займаної ними смуги напрямку.
Водночас із досліджених доказів убачається, що автомобіль Mercedes-Benz S500L під керуванням ОСОБА_2 , рухаючись крайньою правою смугою, не виконав передбаченого дорожнім знаком 5.16 виїзду з кільця, а продовжив рух по ньому, опинившись на траєкторії руху автомобіля Ford C-MAX під керуванням ОСОБА_1 . Саме така поведінка іншого учасника дорожнього руху не узгоджується з вимогами встановленої організації дорожнього руху та перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Суд також враховує, що сам по собі факт перетину траєкторій транспортних засобів не свідчить про здійснення ОСОБА_1 перестроювання у розумінні п. 10.3 Правил дорожнього руху. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 виконував зміну смуги руху за обставин, викладених у протоколі, тоді як досліджені судом докази свідчать, що він рухався відповідно до визначеного дорожнім знаком напрямку руху через кільцеве перехрестя.
При цьому схема місця дорожньо-транспортної пригоди не містить належного відображення та опису дорожніх знаків і організації дорожнього руху на місці події, оскільки графа «Назви об`єктів, зображених на схемі» не містить інформації щодо позначених на схемі дорожніх знаків. У зв`язку з цим зазначена схема не дає можливості достовірно встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди та підтвердити висновок про порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.3 ПДР.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів не підтверджує поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху України. Натомість встановлені судом обставини свідчать про те, що він здійснював рух відповідно до вимог дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» та мав право розраховувати на виконання цих вимог іншими учасниками дорожнього руху. Отже, причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 та настанням дорожньо-транспортної пригоди матеріалами справи не доведений, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Суд вважає, що в діях  ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву свідчили про порушення  ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, яке йому ставиться у провину, та стверджували, що його дії знаходились у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. 
Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Згідно із вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Враховуючи наведене вище, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд не вбачає в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Згідно п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя З.М. Коліщук