ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/6547/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Селянського фермерського господарства "Татіана" до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

Селянське фермерське господарство "Татіана" (надалі - позивач, СФГ "Татіана") звернулось до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі також Укртрансбезпека), Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову від 22.04.2025 №154252 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставність застосування до суб`єкта господарювання адміністративно-господарського штрафу на підставі статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" з огляду на відсутність порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". За твердженням позивача, як вбачається із постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №154252 від 22.04.2025 в основу визначення вчинення правопорушення, обставин та вини СФГ "Татіана" став лише акт проведення перевірки №AP 097925, будь-яких інших належних та допустимих доказів вчинення СФГ "Татіана" адміністративного правопорушення відповідачем не зазначено та не додано. За таких обставин у відповідача були відсутні докази вчинення СФГ "Татіана" адміністративного правопорушення та відсутні підстави застосування адміністративно-господарського штрафу, оскільки суб?єкт владних повноважень може посилатися лише на докази, які були покладені в основу оскаржуваної постанови. Під час складання 24.03.2025 акту №AP 097925 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, належним СФГ "Татіана", були наявні всі передбачені ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт" документи для здійснення внутрішніх перевезень вантажів. Наведені вище обставини свідчать про невідповідність дій відповідача при винесенні постанови нормам матеріального та процесуального права як результат рішення прийнято формально, без урахування того, що склад адміністративного правопорушення відсутній. Зважаючи на викладене, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №154252 від 22.04.2025 є неправомірною та підлягає скасуванню.

2. Позиція відповідача. 

Державна служба України з безпеки на транспорті позов не визнала, у відзиві на позов представник служби просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 46-59/. Свою позицію мотивувала посиланням на те, що спірна постанова відповідає вимогам чинного законодавства, є правомірною та обґрунтованою. Зазначила, що у ході проведення рейдової перевірки транспортного засобу, що належить СФГ "Татіана", виявлено порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за які передбачена статтею 60 названого Закону, а саме - при здійсненні вантажних перевезень згідно ТТН №07/24 від 24.03.2025 перевізник не забезпечив водія необхідними документами, так як на момент здійснення перевірки у водія відсутні протокол перевірки технічного стану т/з на тягач і причіп, протокол перевірки та адаптації тахографа до т/з, особиста карта водія, а також в ТТН не вказані обов`язкові реквізити - ЄДРПОУ вантажоодержувача, а відтак, неналежно оформлена ТТН вважається такою, що взагалі відсутня. 

3. Процесуальні дії у справі, заяви учасників справи.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.
Представник позивача у відповіді на відзив наполягав на задоволенні позовних вимог /а.с. 78-82/, а представник служби у запереченні на відповідь просила у задоволенні позову відмовити /а.с. 86-90/.
Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи

24.03.2025 на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №000704 від 21.03.2025 /а.с. 68/ відповідно до графіку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) у період з 24.03.2025 до 29.03.2025 на виконання окремого доручення Укртрансбезпеки від 05.05.2018 №320/03-13-18 /а.с. 68 зі звороту/ посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області проводилася рейдова перевірка (перевірка на дорозі) додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт, під час якої було виявлено транспортний засіб марки Volvo, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом GRAS, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , які належать на праві приватної власності СФГ "Татіана", що підтверджується відповідними свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів /а.с. 16-17/. 
Перевірка проводилася на а/д О-1704059 Почаївка-Олександрівка поблизу місця розвантаження вантажу та за її результатами було встановлено порушення перевізником СФГ "Татіана" вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №097925 від 24.03.2025 /а.с. 69/.
За змістом акта перевірки №097925 від 24.03.2025 посадовою особою виявлено порушення СФГ "Татіана" вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" - при здійсненні вантажних перевезень згідно ТТН №07/24 від 24.03.2025 перевізник не забезпечив водія необхідними документами, а саме, на момент здійснення перевірки у водія відсутні протокол перевірки технічного стану т/з на тягач і причіп, протокол перевірки та адаптації тахографа до т/з, особиста карта водія, в ТТН не вказані обов`язкові реквізити, а саме ЄДРПОУ вантажоодержувача, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ. 
Водій транспортного засобу ОСОБА_1 зі змістом вказаного акту та виявленими порушеннями ознайомлений, що засвідчив власним підписом та письмовими поясненнями про наявність у нього усіх необхідних документів, які інспектор відмовився брати, копію акта отримав.
Листом від 07.04.2025 вих.№30765/36/24-25 Відділ державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті повідомив СФГ "Татіана" про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що призначена до розгляду на 22.04.2025 з 10 до 12 год. /а.с. 71-72/. Повідомлення отримане позивачем 23.04.2025, про що свідчать зворотне рекомендоване повідомлення про вручення потового відправлення №0601131466971 /а.с. 73/.
Між тим, 22.04.2025 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Укртрансбезпеки прийнято постанову №154252 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою на позивача накладено штраф на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" у розмірі 17000,00 грн /а.с. 67/.
Копію вказаної постанови направлено на адресу СФГ "Татіана" листом Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 23.04.2025 вих.№35784/36/24-25 /а.с. 73 зі звороту, 74-75/. 
Не погодившись із зазначеною постановою, позивач оскаржив її до суду. 

Норми права, якими урегульовані спірні відносини 

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (надалі - Закон №2344-ІІІ, в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин), який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень. 
Згідно з визначенням, що міститься у статті 1 Закону №2344-ІІІ, вантажоодержувач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка здійснює прийом вантажу та розвантаження транспортного засобу у порядку, встановленому законодавством;
Як визначено статтею 34 Закону №2344-III автомобільний перевізник повинен: 
виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;
утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;
забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;
забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;
організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;
забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;
забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;
забезпечувати безпеку дорожнього руху;
забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Автомобільні перевізники з кількістю транспортних засобів десять і більше зобов`язані організовувати підвищення кваліфікації керівників і спеціалістів автомобільного транспорту, діяльність яких пов`язана з наданням послуг автомобільного транспорту, у термін один раз на п`ять років, а з питань безпеки перевезень, охорони праці та пожежної безпеки - у термін один раз на три роки в порядку, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.
Відповідно до статті 47 Закону №2344-III до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов`язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об`єкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування.
До комплексу допоміжних операцій, пов`язаних із внутрішніми перевезеннями вантажів автомобільним транспортом, належать: завантаження та розвантаження автомобільних транспортних засобів; перевантаження вантажів на інший вид транспорту чи транспортний засіб; сортування, пакування, обмірювання та маркування вантажу; накопичення, формування або дроблення партій вантажу; зберігання вантажу; транспортно-експедиційні послуги.
Правила перевезень вантажів транспортними засобами затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.
Правила технологічних перевезень вантажів транспортними засобами затверджуються керівництвом виробничого об`єкта.
Умови та порядок організації мультимодального перевезення за участю автомобільного транспорту визначаються Законом України "Про мультимодальні перевезення".
Статтею 48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
дата і місце складання;
вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;
вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 
транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;
пункти завантаження і розвантаження.
Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України.
У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:
для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;
для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Водночас, наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (в редакції, чинній на момент винесення спірної постанови).
Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (надалі - Правила) визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - Замовників.
Згідно з положеннями глави 1 Правил товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Згідно з пунктом 11.1 Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, яка містить всі обов`язкові реквізити, визначені Законом України “Про автомобільний транспорт”, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
У разі необхідності форма товарно-транспортної накладної може бути доповнена іншими реквізитами, з урахуванням особливостей перевезень, зокрема умов та/або виду вантажу.
Також відповідно до статті 49 Закону №2344-III водій транспортного засобу при внутрішньому перевезенні вантажів має право:
відмовлятися від прийняття для перевезення вантажу, який не відповідає встановленим вимогам або вимогам щодо пломбування вантажу, якщо відтиск пломби нечіткий або пломбу пошкоджено;
вимагати від вантажовласника (уповноваженої ним особи) належного закріплення вантажу на транспортному засобі відповідно до встановлених законодавством вимог та очищення його кузова від залишків вантажу.
Водій транспортного засобу зобов`язаний:
мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень;
перевіряти надійність пломбування, закріплення, накриття та ув`язування вантажу для його безпечного перевезення;
забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, та своєчасно його доставити вантажовласнику (уповноваженій ним особі);
дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку. 
За приписами статті 35 Закону України "Про дорожній рух" транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.
Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.
Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та зареєстрованих територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.
Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить, зокрема, для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку.
На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 №137 затверджено Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок №137 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Згідно з пунктом 3 Порядку №137 пріодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить, зокрема, для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку.
Пунктом 18 Порядку №137 визначено, що у разі позитивного результату проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу виконавець складає протокол перевірки технічного стану транспортного засобу. Паперова копія протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу видається замовнику (водію). На вимогу замовника (водія) паперова копія виготовляється та видається на бланку протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу. У протоколі перевірки технічного стану транспортного засобу виконавець зазначає дату проведення наступного обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до пункту 3 цього Порядку, а також призначення такого транспортного засобу відповідно до проведених додаткових перевірок транспортного засобу.
Таким чином, протокол повірки технічного стану транспортного засобу є "іншим документом" в розумінні статті 48 Закону №2344-ІІІ, обов`язкова наявність якого для здійснення перевезень визначається відповідно до положень статті 35 Закону України "Про дорожній рух" та Порядку №137.
Також відповідно до пунктів 5.7, 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення №340 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) щоденний (міжзмінний) відпочинок водія вантажного автомобіля не може здійснюватися водієм у кабіні вантажного автомобіля, крім випадків, коли у вантажному автомобілі є спальне місце для відпочинку водія. Водій вантажного автомобіля протягом щоденного (міжзмінного) відпочинку повинен мати належні умови для відпочинку (ліжко чи спальне місце для відпочинку в кабіні вантажного автомобіля, користування туалетом, можливість харчування гарячими стравами).

Автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
При цьому, відповідно до пункту 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).
Відповідно до пункту 4 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування, крім пункту 6.1 Положення, затвердженого цим наказом, який набирає чинності для перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 12 тонн - з 01.06.2013. 
Тобто, ще з 01.06.2013 вантажні транспортні засоби з повною масою понад 12 тонн, що використовуються для перевезень вантажів, у тому числі внутрішніх, повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. 
Відповідно, перевізники зобов`язані забезпечувати належну експлуатацію такого тахографу та, зокрема, мати в наявності всі необхідні документи на встановлений тахограф та забезпечувати надання їх водієві для подальшого пред`явлення під час проведення перевірок. 
Натомість, посадовими особами Укртрансбезпеки під час проведення рейдових перевірок здійснюється перевірка наявності документів на встановлений тахограф (у тому числі протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу), обов`язкова наявність яких визначається відповідно до статті 48 Закону №2344-ІІІ. 
Своєю чергою, порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для перевезення пасажирів та вантажів, визначається нормами Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкція №385 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Так, відповідно до Інструкції №385 контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв. 
Натомість адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності). Термін "адаптація тахографа до транспортного засобу", за визначенням ЄУТР, - "калібрування". 
Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції №385 повірку тахографів здійснюють повірочні лабораторії, які уповноважені на проведення повірки тахографів відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».
Відповідно до пунктів 6, 7 розділу ІІ Інструкції №385 ПСТ ПСТ виконують періодичні перевірки тахографів кожні два роки. Адаптація тахографів здійснюється у разі: установлення або заміни тахографа (окрім аналогового тахографа); ремонту тахографа (окрім аналогового тахографа); зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу; якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.
Пунктами 8, 10, 11, 12 розділу ІІ Інструкції №385 передбачено, що за результатами робіт з періодичної перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу працівник ПСТ, який їх виконав, оформляє у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до автомобільного транспортного засобу (далі - протокол), в якому зазначає перелік відомостей у протоколі перевірки та адаптації тахографа до автомобільного транспортного засобу, наведений у додатку 1 до цієї Інструкції. 
Бланк протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу роздруковується працівником ПСТ на папері формату А4 (210 ? 297 мм) щільністю 100 г/м-2 або більше. Не допускається робити закреслення чи виправлення відомостей, які заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписано та поставлено печатку (за наявності) відповідальної особи ПСТ. У графах, які не заповнюються під час складання протоколу, проставляються прочерки.
Працівник ПСТ надає один примірник протоколу автомобільному перевізнику, а другий залишає в ПСТ і зберігає його разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа, в тому числі смарт-тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.
Протокол зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.
Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Інструкції №385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;
використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа, у тому числі смарт-тахографа — особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
має при собі: заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом або смарт-тахографом;
у разі несправності або пошкодження тахографа інформує про це відповідну посадову особу автомобільного перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);
у разі несправності або пошкодження тахографа, автомобільний перевізник повинен його відремонтувати в ПСТ до відправлення такого транспортного засобу в рейс.
Таким чином, нормами чинного законодавства чітко передбачено обов`язок автомобільного перевізника із забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних обов`язкових документів для здійснення перевезень пасажирів та/або вантажів. Відсутність вказаних документів та/або ненадання їх для перевірки є порушенням вимог законодавства про автомобільний транспорт та є підставою для притягнення перевізника до відповідальності.
Статтею 60 Закону №2344-III встановлена відповідальність автомобільних перевізників у вигляді адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац третій у редакції Закону України від 03.06.2021 №1534-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю").
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (надалі - Положення №103 в редакції, чинній на момент винесення спірної постанови), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно з абзацом 1 пункту 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Підпунктом 54 пункту 5 Положення №103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт.
Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (надалі - Порядок №1567 в редакції, чинній на момент винесення спірної постанови). 
Пунктом 15 Порядку №1567 встановлено вичерпний перелік підстав для проведення рейдової перевірки, серед яких значиться перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів. 
Згідно з пунктом 20 Порядку №1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. 
Пунктом 25 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Оцінка судом обставин справи

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У спірних відносинах до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону №2344-III з огляду на відсутність у водія на момент перевірки документів, визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме, при здійсненні вантажних перевезень згідно ТТН №07/24 від 24.03.2025 перевізник не забезпечив водія необхідними документами (на момент здійснення перевірки у водія відсутні протокол перевірки технічного стану т/з на тягач і причіп, протокол перевірки та адаптації тахографа до т/з, особиста карта водія, в ТТН не вказані обов`язкові реквізити, а саме ЄДРПОУ вантажоодержувача).
Суд встановив, що 24.03.2025 на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №000704 від 21.03.2025 /а.с. 68/ відповідно до графіку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) у період з 24.03.2025 до 29.03.2025 на виконання окремого доручення Укртрансбезпеки від 05.05.2018 №320/03-13-18 /а.с. 68 зі звороту/ посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області проводилася рейдова перевірка (перевірка на дорозі) додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт, під час якої було виявлено транспортний засіб марки Volvo, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом GRAS, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , які належать на праві приватної власності СФГ "Татіана", що підтверджується відповідними свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів /а.с. 16-17/.
З дослідженого відеозапису процесу проведення рейдової перевірки з портативного відореєстратора інспектора, наданого до відзиву на позовну заяву в чотирьох файлах в електронному форматі, суд встановив, що на вимогу перевіряючих транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 спочатку не зупинився. 
Перевірка проводилася після зупинки транспортного засобу на а/д О-1704059 Почаївка - Олександрівка поблизу місця розвантаження вантажу та за її результатами було встановлено порушення перевізником СФГ "Татіана" вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №097925 від 24.03.2025 /а.с. 69/.
За змістом акту проведення перевірки №097925 від 24.03.2025 посадовою особою виявлено порушення СФГ "Татіана" вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" - при здійсненні вантажних перевезень згідно ТТН №07/24 від 24.03.2025 перевізник не забезпечив водія необхідними документами, а саме, на момент здійснення перевірки у водія відсутні протокол перевірки технічного стану т/з на тягач і причіп, протокол перевірки та адаптації тахографа до т/з, особиста карта водія, в ТТН не вказані обов`язкові реквізити, а саме ЄДРПОУ вантажоодержувача, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ. 
Водій транспортного засобу ОСОБА_1 зі змістом вказаного акта та виявленими порушеннями ознайомлений, що засвідчив власним підписом та письмовими поясненнями про наявність у нього усіх необхідних документів, які інспектор відмовився брати, копію акту отримав. 
У позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача в якості єдиної підстави для скасування спірної постанови зазначав наявність у водія під час рейдової перевірки усіх необхідних документів, які інспектор відмовився брати. При цьому, представник позивача заперечував проти належності такого доказу, як запис з відеореєстратора інспектора, оскільки останній не містить аудіо супроводження, а відтак, неможливо перевірити чи спростувати ту обставину, що водій не мав чи відмовився від надання на перевірку вищевказаних документів.
Однак, суд не погоджується з такими доводами представника позивача з огляду на наступне.
Так, на підтвердження своєї позиції представник відповідача до відзиву на позовну заяву долучив відеозапис процесу проведення рейдової перевірки з портативного відеореєстратора інспектора в 4-ох файлах в електронному форматі – файл "Відео перевірки 440_6547_25 СФГ Татіана.zip" (ZIP-архів).
При цьому, до вказаного файлу додатка (ZIP-архіву) було додано програмний файл відеопрогравача "VSPlayer", що використовується для відтворення потокового відео з реєстраторів Hikvision, та безпосередньо в описі додатків до відзиву було зазначено, що вказаний програмний файл відеопрогравача додається з метою забезпечення відтворення відеозапису зі звуком. 
Суд враховує, що особливістю портативних відеореєстраторів, що використовуються посадовими особами Укртрансбезпеки під час здійснення заходів контролю, є те, що створені відеозаписи відтворюються зі звуком лише через програмне забезпечення відеопрогравача "VSPlayer", а в інших програвачах аудіодоріжка не відтворюється. Така особливість встановлена виробником портативних відеореєстраторів та змінити її самостійно користувач не може. 
З огляду на зазначене, Укртрансбезпекою при наданні відеозаписів рейдових перевірок на запит третіх осіб чи в рамках розгляду судових справ завжди зазначається про необхідність відтворення відеозаписів саме через відеопрогравач "VSPlayer" та надається програмний файл для встановлення даного відеопрогравача, що й мало місце при поданні відзиву у цій справі, або посилання для його завантаження.
Отже, у спірному випадку службою було вжито всіх належних заходів щодо забезпечення повного доступу для суду та сторін по справі до наявних у неї доказів, в тому числі вказано про те, що позивачем варто вжити заходів для відтворення відеозапису зі звуком саме через належний відеопрогравач. 
Як наслідок, твердження представника позивача у відповіді на відзив про нібито неможливість врахування під час розгляду та вирішення даної справи наданого відеозапису рейдової перевірки в якості належного та допустимого доказу по справі є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи, а тому судом відхиляються. 
Водночас, переглянувши запис з відеореєстратора інспектора за допомогою відеопрогравача "VSPlayer" суд встановив, що на вимогу інспекторів водій транспортного засобу відразу не зупинився і інспектори мали наздоганяти вказаний транспортний засіб з метою проведення рейдової перевірки. Під час же проведення самої рейдової перевірки водій неохоче та у грубій формі спілкувався з інспекторами та на неодноразову вимогу інспектора надати до перевірки протокол перевірки технічного стану т/з на тягач і причіп, протокол перевірки та адаптації тахографа до т/з та особисту карту водія, ОСОБА_1 реагував мовчанням, жодних зауважень щодо необхідності надання йому додаткового часу, щоб знайти документи, водій також не озвучував. 
Аналогічно водій реагував мовчанням і на попередження інспектора про те, що у разі ненадання вказаних документів у акті рейдової перевірки буде зафіксовано відсутність у водія під час перевірки та надання послуг за перевезення вантажів вищевказаних документів.
При цьому, на записі з відеореєстратора інспектора було зафіксовано представлення водієм для перевірки товарно-транспортної накладної від 24.03.2025 №07/24. Інспектор, дослідивши зміст зазначеної ТТН, повідомив водію, що у ТТН відсутній такий обов`язків реквізит як код ЄДРПОУ чи РНОКПП вантажоодерувача. У відповідь на це водій зазначив, що у зв`язку із постійними змінами у законодавстві виникає складність при оформленні ТТН з усіма необхідними реквізитами. 
Тобто, в ході рейдової перевірки водій усіх витребуваних інспектором документів не надавав, при цьому, щодо ТТН від 24.03.2025 №07/24, то водій фактично не заперечував проти її неналежного оформлення, що виразилося у відсутності такого обов`язкового реквізиту як код ЄДРПОУ чи РНОКПП вантажоодерувача, водночас, жодних обґрунтованих пояснень з цього приводу водій інспектору не надав. 
Суд зауважує, що згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.07.2024 у справі №440/2334/23 (адміністративне провадження № К/990/42976/23), найменування та код ЄДРПОУ вантажовідправника, автомобільного перевізника та вантажоодержувача є істотними даними, що має містити ТТН, які чітко визначені чинним законодавством. Відтак, не надання під час проведення перевірки водієм належним чином заповненої ТТН є порушенням вимог статті 48 Закону №2344-III.
Аналогічно в постанові від 10.10.2024 у справі №440/17818/21 Верховний Суд вказав: "Отже, чинним законодавством визначено істотні дані, що має містити ТТН, зокрема: код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України автомобільного перевізника; прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; транспортний засіб, його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто… Проте, як встановлено судами попередніх інстанцій, в ході проведення перевірки відповідачем встановлено, що ТТН містить недоліки в її заповненні, зокрема, в графі «водій» відсутній серія і номер водійського посвідчення, що посадові особи контролюючого органу уважали це відсутністю передбаченого законом документа. Таким чином, під час проведення перевірки водій, в порушення вимог статті 48 Закону №2344-III, не надав належним чином оформлену ТТН. Тобто, під час спірної перевірки була встановлена відсутність належно оформленої ТТН, що посадовими особами контролюючого розглядалося як відсутність цього документу. Аналогічні висновки за схожих обставин справи викладені Верховним Судом у постанові від 25.07.2024 у справі №440/2334/23. Верховний Суд констатує, що визначений законодавством перелік документів, які зобов`язаний надати автомобільний перевізник контролюючому органу під час перевірки, а також вимоги до змісту таких документів встановлені з метою повного та всебічного дослідження обставин здійснення відповідного перевезення та, у випадку порушення вимог чинного законодавства, беззаперечного встановлення складу адміністративного правопорушення та винної особи – порушника". 
Щодо доводів представник позивача про те, що обов`язок щодо оформлення товарно-транспортної накладної і відповідальність за її неналежне оформлення покладається на вантажовідправника, а не на водія чи перевізника, суд вважає за доцільне звернути увагу суду на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 25.07.2024 у справі №440/2334/23: "47. Щодо доводів позивача про те, що він не може нести відповідальність за неналежне оформлення ТТН, Верховний Суд зазначає таке. 48. Відповідно до пункту 11.3 Правил №363 товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним (вантажовідправник) у трьох примірниках. транспортом виписує Замовник Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом. 49. Пунктом 11.4 Правил № 363 регламентовано, що після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій(експедитор) підписує всі її примірники. 50. Таким чином, водій після отримання вантажу перевіряє оформлення ТТН та підписує її".
Окрім того, слід відмітити, що нормами статті 52 Закону №2344-ІІІ автомобільному перевізнику надано право відмовитися від приймання вантажу для перевезення, якщо замовником не підготовлено вантаж чи необхідні документи або внесені без попереднього узгодження з ним зміни до реквізитів цих документів. 
З огляду на зазначене, прийнявши до перевезення вантаж за відсутності обов`язкових для здійснення перевезень документів, у тому числі й за відсутності належним чином оформленої товарно-транспортної накладної, автомобільний перевізник бере на себе усі пов`язані з цим ризики такого перевезення, у тому числі в частині застосування до нього адміністративно-господарських санкцій. 
При цьому, якщо позивач вважає, що порушення мало місце перевізником, відмінним від нього, як особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, то відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України він має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 
Відповідно, оскільки, всупереч зазначеним вище вимогам законодавства, у водія транспортного засобу Volvo, державний номерний знак НОМЕР_1 , що використовувався позивачем, під час здійснення перевезення 24.03.2024 була відсутня належним чином оформлена товарно-транспортна накладна на вантаж, що було виявлено під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі), а також ним не було надано усіх запитуваних інспектором документів, зазначене формує у діяльності позивача склад порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме, здійснення перевезень за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону №2344-ІІІ. 
У зв`язку із вищевказаним, інспектором, на переконання суду, було обґрунтовано та правомірно складено акт проведення перевірки №097925 від 24.03.2025, в якому зафіксовано факт виявленого під час проведення рейдової перевірки порушення автомобільним перевізником СФГ "Татіана" вимог законодавства про автомобільний транспорт в частині здійснення перевезення вантажів за відсутності обов`язкових документів, а саме - протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та належним чином оформленої товарно-транспортної накладної на вантаж.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом з цим, як визначено частиною першою цієї статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. 
У цій справі відповідач довів належними та допустимими доказами факт вчинення відповідачем порушення вимог статті 48 Закону №2344-III та, як наслідок, правомірність застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" у розмірі 17000,00 грн.
Натомість позивач у ході розгляду справи у суді не спростував доводи контролюючого органу про вчинення ним правопорушення та не надав суду доказів на підтвердження протиправності спірного рішення суб`єкта владних повноважень. 
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю. 

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір загалом у розмірі 3028,00 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 37-38/. 
Відповідачі доказів понесення судових витрат під час розгляду цієї справи суду не надали.
З урахуванням наведеного, зважаючи на ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачами, підстав для їх розподілу немає. 
Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Селянського фермерського господарства "Татіана" до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
Судові витрати не розподіляються. 
Позивач: Селянське фермерське господарство "Татіана" (вул. Франка, 90А, с. Осавульщина, Лубенський район, Полтавська область, 37440, код ЄДРПОУ 24828229);
Відповідач-1: Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150; код ЄДРПОУ 39816845);
Відповідач-2: Відділ державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Європейська, 155, м. Полтава, Полтавська область, 36008).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
 Суддя	 	 Олександр КУКОБА