Справа № 347/875/26
Провадження № 2-а/347/15/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2026 м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Книщука Р.М.,
секретаря Лазорик А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності , - 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що 10.09.2025р. на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та 17.09.2025р. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП про те, що позивач 10.09.2025р. відмовився від проходження ВЛК та на нього накладено штраф у розмірі 17000грн. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає до скасування, оскільки 10.09.2025р. він був затриманий посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 , яким повідомив про те, що він попередньо уточняв свої облікові дані та в реєстрі наявна вся інформація про нього, а також наголосив, що веде догляд за хворою матір`ю, яка залишилась вдома сама і довго не може знаходитись без стороннього догляду. Від проходження ВЛК він не відмовлявся, а просив призначити інший день. Йому вручили повістку до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 9год 11.09.2025р. 11.09.2025р. позивач прибув за повісткою та отримав направлення для проходження ВЛК №4860202 від 11.09.2025р. Пізніше 11.09.2025р. він отримав довідку ВЛК № 2025-0917-1003-5904-3 від 17.09.2025р., а 18.09.2025р. довідку про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
З цих підстав, просить поновити строк на оскарження даної постанови та визнати незаконною та скасувати постанову ТВО начальниа ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №1316 від 17.09.2025р. про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Просить позов задоволити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву в якому із позовними вимогами не погоджується, вважає їх необгрунтованими та безпідставними. Вся процедура фіксування адміністративного правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до відповідальності здійснена з дотриманням норм КУпАП та чинного законодавства. З цих підстав просить у задоволенні позовної заяви відмовити.
Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що адміністративний позов підставний та підлягає до задоволення із наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно ч. 1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
В силу вимог статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №590 від 10.09.2025р. громадянин ОСОБА_1 10.09.2025 доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із проведенням заходів оповіщення. ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним та не маючи відстрочки від призову на військову службу по мобілізації, був направлений на підставі п. 74 Постанови КМУ № 560 від 16.05.2024 "Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період" працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та у зв`язку із проведенням заходів мобілізації для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення належного ступеня придатності для служби у Збройних силах України, згідно направлення №496 від 10.09.2025. Проте громадянин ОСОБА_1 від проходження військово-лікарської комісії відмовився, про що був складений акт про відмову від проходження військово-лікарської комісії від 10.09.2025р., таким чином порушивши вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», та вчинивши це в умовах особливого періоду згідно абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України», тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення №1316 від 17.09.2025р., з підстав вказаних у вище вказаному протоколі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17 000грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Суд вважає, що постанова ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №1316 від 17.09.2025р. є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.
Згідно копії повістки №1061 від 10.09.2025р., зазначено, що ОСОБА_1 10.09.2025р. о 10.15год належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження ВЛК.
Відповідно до акту відмови від отримання повістки від 10.09.2025р. ОСОБА_1 зазначив причину відмови у зв`язку з бажанням проходити ВЛК за місцем проживання, про що було йому доведено 10.09.2025р. о 10.10год. 
Згідно акту про відмову отримати направлення на ВЛК та поставити підпис в журналі реєстрації направлень на ВЛК, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначено, що цей акт складений 10.09.2025р. о 09.30год.
Як вбачається з вище вказаних документів, в повісті вказана дата з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 - 10.15год, проте о 09.30год. посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 вже було складено акт про відмову отримати направлення на ВЛК, тобто з вказаного вбачається, що позивач повинен був пройти медичний огляд ще до отримання повістки, що суперечить дійсним обставинам даної справи.
Суд звертає увагу і на ту обставину, що всі документи, зокрема повістка, направлення, протокол про адміністративне правопорушення складені в один день – 10.09.2025р.
Крім цього, у постанові вказано, що ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув, хоча був належно повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Що стосується належного повідомлення позивача про розгляд справи, то матеріали справи таких доказів не містять та вони не були надані відповідачем. Також у постанові зазначено, що розгляд справи призначено на 10.00 год 15.09.2025 р., проте постанова винесена 17.09.2025 р. 
Вказані суперечності у вище вказаних документах не можуть бути належними доказами притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Частиною 1ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно ч. 3 ст.210-1КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 від проходження ВЛК не відмовлявся, а просив призначити інший день, обґрунтовуючи це необхідністю догляду за матір`ю та відсутністю медичних документів необхідних для проходження ВЛК. Тому, змушування позивача пройти ВЛК в цей час, тобто 10.09.2025р. є необґрунтованим, зважаючи на строк проходження медичного огляду для визначення придатності військовозобов`язаних до військової служби, визначений Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402, від 4 до 14 днів.
Крім того, в силу вимог пункту 3.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою №025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року №110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за №661/20974, виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.
Разом з цим, процедурі проходження медичного огляду передує видача керівником територіального центру комплектації та соціальної підтримки направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою, згідно з додатком 11 Порядку №560, та реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою, згідно з додатком 12 Порядку №560, а також, формування повістки про виклик для проходження відповідного огляду.
Як вбачається з матеріалів справи позивачу ОСОБА_1 була вручена повістка на 11.09.2025р., відповідно до якої позивача було викликано на 11.09.2025р. о 09 год. для уточнення військово-облікових даних.
Судом встановлено, що позивач не порушуючи вимог закону прибув 11.09.2025р. за повісткою та отримав направлення для проходження ВЛК №4860202 від 11.09.2025р. 
Пізніше 11.09.2025р. він отримав довідку ВЛК № 2025-0917-1003-5904-3 від 17.09.2025р., а 18.09.2025р. довідку про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Тобто, з наявних у справі матеріалів вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем не доведена, оскільки відсутні будь-які докази того, що останній відмовився від проходження ВЛК, так як ВЛК позивач пройшов та на даний час в нього наявна відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Суд бере до уваги і ту обставину, що як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, що після вибуття із ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 став на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_5 та пройшов ВЛК, тобто вказані обставини були відомі відповідачу на час винесення постанови -17.09.2025р., однак що стосується не повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_4 про факт проходження позивачем ВЛК, то така обставина не передбачена нормами закону.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Згідно з частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустив строк звернення з позовом про оскарження постанови № 1316 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, оскільки дізнався про неї лише 05.03.2026 року, що відповідачем не спростовано, а тому вважає можливим його поновити.
Таким чином, враховуючи наведені обставини, зокрема те, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_3 при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3ст.210-1КУпАП не з`ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, у зв`язку з чим безпідставно та неправомірно виніс постанову №1316 від 17.09.2025, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 210-1 КУпАП, а тому вказана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3ст. 210-1 КУпАП підлягає закриттю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 72-77, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Позов задоволити. 
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови №1316 від 17.09.2025 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Визнати протиправною та скасувати постанову видану ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №1316 від 17.09.2025 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а провадження в справі закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Суддя Р.М.Книщук