Справа № 135/1234/26 
Провадження № 3/135/387/26 

ПОСТАНОВА
іменем України

27.08.2026       м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Нікандрова С.О., розглянувши адміністративні матеріали (протоколи №21 від 17.07.2026, №22 від 17.07.2026, №23 від 17.07.2026, №20 від 17.07.2026), які надійшли від представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , директора КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.2 ст.212-3, ст.188-40 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення №22 від 17.07.2026 встановлено, що Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини в межах провадження розглянуто звернення ОСОБА_2 (далі - Заявник) від 17.06.2026 №0160617-6-ОМБ щодо стверджуваного порушення посадовими особами КНП «Ладижинська міська лікарня» вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та його права на інформацію.
3і змісту звернення та доданих до нього матеріалів встановлено, що 03.06.2026 Заявник звернувся до КНП «Ладижинська міська лікарня» із запитом №0160603-2-I3, за результатами розгляду якого КНП «Ладижинська міська лікарня» листом від 05.06.2026 за №1143 надало відповідь, яка є неповною.
Так, при наданні відповіді КНП «Ладижинська міська лікарня» зробила посилання на частину другу статті 6 Закону як на підставу відмови у наданні повної відповіді на запит Заявника.
3 метою відновлення порушеного права на інформацію у межах здійснюваного 
провадження, 24.06.2026 до КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області було направлено лист №71758.4/С-44426.3/26/53 за підписом Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області Ковальчука Анатолія Дмитровича щодо:
- повторного розгляду запиту Заявника від 03.06.2026 №0160603-2-IЗ;
- розгляду запиту Заявника від 05.06.2026 №0160605-4-13 та наданням відповіді на нього;
- надання до Секретаріату Уповноваженого підтверджуючих документів, а саме: копії відповідей, копії документів з поштовою відміткою або інших документів, які підтверджують направлення відповіді Заявнику.
При цьому, КНП «Ладижинська міська лікарня» повідомлено, що частиною другою статті 6 Закону встановлено, що обмеження доступу до інформації можливе лише за умови дотримання трискладового тесту, який у наданій КНП «Ладижинська міська лікарня» відповіді належним чином не застосовано, а саме розпорядник інформації повинен: визначити законний інтерес, який охороняється; довести істотну шкоду від розголошення; довести, що шкода переважає суспільний інтерес.
За результатом розгляду листа, КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області листом від 29.06.2026 №1328 за підписом  ОСОБА_1 повідомлено, що на їх думку, на всі запити ОСОБА_2 , що надходили до них, надана вся необхідна інформація. Разом з тим, відмова у наданні інформації може бути правомірною виключно у випадках, прямо визначених статтями 6 та 22 Закону, за умови належного обґрунтування застосування відповідного режиму доступу.
У відповіді наданій КНП «Ладижинська міська лікарня» такі підстави не наведені.
Таким чином, відмова директора КНП «Ладижинська міська лікарня» ОСОБА_1 у наданні запитуваної інформації в тому числі з підстав частини другої статті 6 Закону не відповідає вимогам Закону.
Враховуючи вищезазначене, у діях директора КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 212^3 КУпАП, порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: ненадання відповіді на запит на інформацію.
З протоколу про адміністративне правопорушення №23 від 17.07.2025 встановлено, що Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини в межах провадження розглянуто звернення ОСОБА_2 (далі - Заявник) від 17.06.2026 №0160617-6-ОМБ та №0160617-2-ОМБ щодо стверджуваного порушення посадовими особами комунального некомерційного підприємства «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та його права на інформацію.
Зі змісту звернення та доданих до нього матеріалів встановлено, що 05.06.2026 Заявник звернувся до КНП «Ладижинська міська лікарня» із запитом «0160605-4-ІЗ. Проте, станом на 17.06.2026 відповідь на зазначений запит Заявнику не надходила.
З метою відновлення порушеного права на інформацію, у межах здійснюваного провадження, 24.06.2026 до комунального некомерційного підприємства «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області було направлено лист №71758.4/С-44426.3/26/53 Представника Уповноваженого Верховної Рада України з прав людини у Вінницькій області Ковальчука Анатолія Дмитровича щодо:
- повторного розгляду запиту заявника від 03.06.2026 №0160603-2-ІЗ;
- розгляду запиту заявника від 05.06.2026 №0160605-4-ІЗ та наданням відповіді на нього;
- надання Секретаріату Уповноваженого підтверджуючих документів, а саме копії відповідей, копії документів з поштовою відміткою або інших документів, які підтверджують направлення відповіді заявнику.
За результатом розгляду листа, КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області листом від 29.06.2026 №1328 за підписом ОСОБА_1 повідомлено, що на їх думку, на всі запити ОСОБА_2 , що надходили до них, надана вся необхідна інформація.
Ненадання відповіді на запит Заявника від 05.06.2026 №0160605-4-I3 не відповідає вимогам Закону.
Враховуючи вищезазначене, у діях директора КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 212^3 КУпАП, порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: ненадання відповіді на запит на інформацію.
З протоколу про адміністративне правопорушення №21 від 17.07.2025 встановлено, що 17.06.2026 ОСОБА_2 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини за вих. №0160617-6-ОМБ та №0160617-2-ОМБ щодо стверджуваного порушення посадовими особами КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» та його права на інформацію.
З метою відновлення порушеного права на інформацію, у межах здійснюваного провадження, 24.06.2026 до КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Вінницької області було направлено лист №71758.4/С-44426.3/26/53 за підписом Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області Ковальчука Анатолія Дмитровича щодо: 
-повторного розгляду запиту Заявника від 03.06.2026 №0160603-2-ІЗ;
-розгляду запиту Заявника від 05.06.2026 №0160605-4-ІЗ та надання відповіді на нього;
-надання Секретаріату Уповноваженого підтверджуючих документів, а саме: копій відповідей, копій документів з поштовою відміткою або інших документів, які підтверджують направлення відповіді Заявнику.
За результатом розгляду листа КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області листом від 29.06.2026 №1328 за підписом ОСОБА_1 повідомлено, що на їх думку на всі запити ОСОБА_2 , що надходили до них, надана вся необхідна інформація.
Таким чином, не виконано законні вимоги Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області.
Отже, в діях директора КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Вінницької області ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-40 КУпАП, а саме: невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
З протоколу про адміністративне правопорушення №20 від 17.07.2025 встановлено, що 09.06.2026 ОСОБА_2 звертався до комунального некомерційного підприємства «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області із запитом на інформацію за вих.№0160609-2-ІЗ, у якому просив надати інформацію за переліком питань щодо відсутності належних умов для безбар`єрного доступу до стоматологічних послуг мало мобільними особами та особами з інвалідністю, за адресою: 24321, Вінницька область, Гайсинський район, м. Ладижин, вул. Ентузіастів, буд.24. 
Проте жодної відповіді потерпілий не отримав.
З метою поновлення порушеного права на інформацію направлено листом за підписом Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 22.06.2026 до лікарні з роз`ясненням окремих положень Закону №2939 та проханням, зокрема, підтвердити або спростувати, з наданням копій документів, твердження потерпілого щодо ненадання відповіді на його запит від 09.06.2026 за вих. №0160603-2-ІЗ, а також повідомити до 26.06.2026 Секретаріат Уповноваженого про результати розгляду цього листа та вжиті заходи. 
Листом від 29.06.2026 лікарня надала відповіді на всі запити представника, крім запиту від 22.06.2026.
Підставою для ненадання відповіді на зазначений запит лікарня визначила те, що відповідь заявнику не надаватиметься, оскільки до Служби безпеки України та Управління протидії кіберзлочинам у Вінницькій області нею направлено заяви щодо проведення перевірки стосовно ОСОБА_2 у зв`язку із систематичним надсиланням ним запитів на інформацію.
Таким чином, лікарнею не виконано законну вимогу представника викладеного у листі від 22.06.2026 щодо надання відповіді на запит потерпілого від 09.06.2026 №0160609-2-ІЗ, при цьому законних підстав для невиконання зазначеної вимоги та ненадання відповіді на запит представника не встановлено.
Отже, в діях керівника лікарні ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 КУпАП, а саме: невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
Постановою Ладижинського міського суду Вінницької області від 11.06.2026 адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.212-3, ст.188-40 КУпАП, на підставі ст.36 КУпАП було об`єднано в одне провадження та об`єднаній справі присвоєно №135/1234/26 (провадження №3/135/387/26).
В судове засідання директор КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, у наданих до суду письмових запереченнях на протоколи про адміністративні правопорушення свою вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень не визнав з підстав, які детально наведені у поданих ним письмових запереченнях, просив провадження по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.212-3, 188-40 КУпАП зарити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу такого адміністративного правопорушення. 
Оглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов такого висновку.
Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозаписи, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколами про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В той же час, ч.2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Вимоги ст.280 КУпАП встановлюють, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Адміністративна відповідальність за ч.2 статті 212-3 КУпАП настає за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації. 
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених законодавством, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначається зазначеним Законом.
Відповідно до статті 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Законом.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону метою зазначеного Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень i створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації. 
Пунктом першим частини першої статті 3 Закону визначено, що право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
Згідно ст. 4 Закону доступ до публічної інформації здійснюється на принципах:
1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень;
2) вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом;
3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.
Доступ до інформації також забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію (пункт другий частини першої статті 5 Закону).
У частині четвертій статті 13 Закону передбачено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Крім того, відповідно до ст. 22 Закону розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону. 
У частині другій статті 6 Закону передбачено, що обмеження до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Ураховуючи викладене, відмова у наданні інформації є обґрунтованою, у разі якщо розпорядник у відповіді на запит вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, у чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. В іншому випадку така відмова надати запитувану інформацію є необґрунтованою та суперечить Закону.
Окрім цього, наявність у документі інформації з обмеженим доступом не є підставою для відмови у його наданні або його оприлюдненні.
Так, у частині восьмій статті 6 Закону визначено, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений. 
У такому випадку копія документа повинна надаватись у звичайному порядку, при цьому інформація, доступ до якої обмежено, вилучається шляхом ретушування або іншим способом на вибір розпорядника інформації.
Адміністративна відповідальність за статтею 188-40 КУпАП настає за невиконання законних вимог Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представників Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.
Відповідно до статті 101 Конституції України парламентський контроль за додержанням конституційних прав i свобод людини i громадянина здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» метою парламентського контролю, який здійснює Уповноважений, є запобігання порушенням прав і свобод людини і громадянина або сприяння їх поновленню.
Статтею 22 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» установлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, об`єднання громадян, підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, посадові та службові особи, до яких звернувся Уповноважений, зобов`язані співпрацювати з ним і подавати йому необхідну допомогу, зокрема: 1) забезпечувати доступ до матеріалів і документів,у тому числі на засадах, визначених законодавчими актами щодо захисту інформації з обмеженим доступом; 2) надавати інформацію і давати пояснення стосовно фактичної і правової підстави своїх дій та рішень; 3) розглядати пропозиції Уповноваженого щодо поліпшення їх діяльності у сфері захисту прав і свобод людини і громадянина та у місячний строк з дня одержання пропозицій надавати вмотивовану письмову відповідь на них. Відмова органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадових і службових осіб від співпраці, а також умисне приховування або надання неправдивих даних, будь-яке незаконне втручання в діяльність Уповноваженого з метою протидії тягнуть за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.
Згідно з пунктом 8-1 частини першої статті 255 КУпАП уповноважені особи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені статтями 188-40, 212-3 КУпАП.
Ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме: протоколами про адміністративні правопорушення №22 від 17.07.2026, №23 від 17.07.2026; запитами ОСОБА_3 на доступ до публічної інформації від 03.06.2026 вих.№0160603-2-ІЗ, від 05.06.2026 вих.№0160605-4-ІЗ; відповіддю на запит КНП «Ладижинська міська лікарня» №1143 від 05.06.2026; заявами (повідомленням) про порушення права на отримання інформації, яка знаходиться публічному доступі №0160617-6-ОМБ від 17.06.2026, №0160617-2-ОМБ від 17.06.2026; листом Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області від 24.06.2026 вих.№71758.4/С-44426.3/26/53; відповіддю КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради №1328 від 29.06.2026; заявою КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради №1283 від 25.06.2026 до Кіберполіції України; відповіддю Управління протидії кіберзлочинам у Вінницькій області від 25.06.2026 за №50716-2026; заявою КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради №1313 від 26.06.2026 до УСБУ у Вінницькій області; листом Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області від 09.07.2026 із запрошенням прибути для складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновкупро наявність в діях ОСОБА_1 за фактом ненадання відповіді на запити ОСОБА_2 про доступ до публічної інформації від 03.06.2026, від 05.06.2026, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, кваліфікуючими ознаками якого є порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: ненадання відповіді на запит на інформацію. 
Так, оцінюючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 , зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення №22 від 17.07.2026, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, 03.06.2026 ОСОБА_3 звернувся до КНП «Ладижинська міська лікарня» із запитом №0160603-2-I3, за результатами розгляду якого КНП «Ладижинська міська лікарня» листом від 05.06.2026 за №1143 надало відповідь, у якій як на підставу відмови у наданні повної відповіді на запит посилалося на ч.2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації». При цьому, відповідь КНП «Ладижинська міська лікарня» не містить належного обґрунтування застосування відповідного режиму доступу до відповідної інформації, а отже не відповідає вимогам Закону.
Таким чином, надання відповіді, яка містить необґрунтоване посилання на ч. 2 ст. 6 Закону без застосування трискладового тесту, як це передбачено ч.2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», фактично означає, відповідь на запит про доступ до публічної інформації надана не була. 
Такі дії директора КНП «Ладижинська міська лікарня» ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, і можуть бути кваліфіковані як порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: ненадання відповіді на запит на інформацію.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-40 КУпАП за фактом невиконання вимог Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, викладених у листі від 22.06.2026, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №20 від 17.07.2026; запитом ОСОБА_3 на доступ до публічної інформації від 09.06.2026 вих.№0160609-2-ІЗ та доказом їх отримання електронною поштою КПН «Ладижинська міська лікарня»; заявою (повідомленням) про порушення права на отримання інформації, яка знаходиться в публічному доступі №0160620-3-ОМБ від 20.06.2026; листом Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області від 22.06.2026 вих.№70348.4/С-45606.3/26/53; відповіддю КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради №1328 від 29.06.2026; заявою КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради №1283 від 25.06.2026 до Кіберполіції України; відповіддю Управління протидії кіберзлочинам у Вінницькій області від 25.06.2026 за №50716-2026; заявою КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради №1313 від 26.06.2026 до УСБУ у Вінницькій області; листом Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області від 29.06.2026 із запрошенням прибути для складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Як видно з матеріалів справи 22.06.2026 Представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області звернувся за вих.№70348.4/С-45606.3/26/53 до лікарні з роз`ясненням окремих положень Закону №2939 та проханням, зокрема, підтвердити або спростувати, з наданням копій документів, твердження потерпілого щодо ненадання відповіді на його запит від 09.06.2026 за вих. №0160603-2-ІЗ, та надав строк до 26.06.2026 повідомити про результати розгляду цього листа та вжиті заходи. 
У відповідь на цей лист директором КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради ОСОБА_1 від 29.06.2026 надана відповідь, у якій відсутня відповідь на запиту Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 22.06.2026 вих.№70348.4/С-45606.3/26/53.
Таким чином, докази, наявні в матеріалах справи, та відсутність об`єктивних перешкод для виконання вимог представника Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області від 22.06.2025 підтверджують склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 КУпАП.
Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-40 КУпАП за фактом невиконання вимог Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, викладених у листі від 24.06.2026, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №21 від 17.07.2026; запитами ОСОБА_3 на доступ до публічної інформації від 03.06.2026 вих.№0160603-2-ІЗ, від 05.06.2026 вих.№0160605-4-ІЗ; відповіддю на запит КНП «Ладижинська міська лікарня» №1143 від 05.06.2026; заявами (повідомленням) про порушення права на отримання інформації, яка знаходиться публічному доступі №0160617-6-ОМБ від 17.06.2026, №0160617-2-ОМБ від 17.06.2026; листом Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області від 24.06.2026 вих.№71758.4/С-44426.3/26/53; відповіддю КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради №1328 від 29.06.2026; заявою КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради №1283 від 25.06.2026 до Кіберполіції України; відповіддю Управління протидії кіберзлочинам у Вінницькій області від 25.06.2026 за №50716-2026; заявою КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради №1313 від 26.06.2026 до УСБУ у Вінницькій області; листом Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області від 09.07.2026 із запрошенням прибути для складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Як видно з матеріалів справи 24.06.2026 Представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області звернувся за вих.№71758.4/С-44426.3/26/53 до лікарні з роз`ясненням окремих положень Закону №2939 та проханням повторно розглянути запит заявника від 03.06.2026, розглянути запит заявника від 05.06.2026 та надати на нього відповідь, з наданням до Секретаріату Уповноваженого копій підтверджуючих документів у строк до 01.07.2026. 
У відповідь на цей лист директором КНП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради ОСОБА_1 №1328 від 29.06.2026 надана відповідь, у якій відсутня відповідь на запиту Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 24.06.2026 вих.№71758.4/С-44426.3/26/53.
Докази, наявні в матеріалах справи, та відсутність об`єктивних перешкод для виконання вимог представника Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області від 22.06.2025 підтверджують склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 КУпАП.
Жодних доводів щодо об`єктивної неможливості виконати вимоги Представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Вінницькій області, викладені в листах від 21.06.2026, від 24.06.2026, лікарнею не наведено.
Відповідно до ч.2 ст.36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
При визначенні розміру стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та з урахуванням положень ст.36 КУпАП, вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення за ст.188-40 КупАП, у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлений судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Отже, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави 665,60 грн. 
Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 124, 126, 130, 280, 283-284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212-3, ст.188-40 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню з урахуванням положень ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.
(Платіжні реквізити для зарахування надходжень від сплати адміністративного штрафу: Отримувач – ГУК у Вінницькій обл./Він.обл./21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37979858, Банк отримувача – Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA418999980313080149000002001, Код класифікації доходів бюджету - 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету – адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі).
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач – ГУК у Він.обл./м.Ладижин/22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ) – 37979858, Банк отримувача –Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (IBAN) UA488999980313131206000002916, Код класифікації доходів бюджету - 22030101, Найменування коду класифікації доходів бюджету – Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).
Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільного протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч.2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ладижинського міського суду
Вінницької області С.О. Нікандрова