Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1910/26
Провадження № 2/348/1764/26

07 серпня 2026 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Клекот Л.М., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
Процесуальні дії у справі.
03.07.2026 ТзОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" пред`явила позов, відповідно до якого просить стягнути з  ОСОБА_1  заборгованість за договором позики №75525386 в розмірі 18983,87 гривень. В обґрунтування позовних вимог наведено таке.11.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та  ОСОБА_1 було укладено договір позики №75525386. 14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором позики №75525386 в сумі 18983,87 гривень, з яких: 5710,47 гривень - сума заборгованості по тілу кредиту, 13273,40 гривень - сума заборгованості за відсотками.Відповідач заборгованість не погасив. 
06.07.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановивши розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.
05.08.2026 представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначивши що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. 
05.08.2026 відповідач позов визнав частково. Пояснив, що визнає на нарахування процентів протягом строку кредитування (30 днів) у розмірі 702,00 гривень. Нарахування відсотків за користвання кредитом після закінчення цього строку вважає неправомірним. При ухваленні рішення просив врахувати, що він частково здійснював погашення заборгованості, а тому здійснені ним погашення слід вирахувати із суми заборгованості.
Суд встановив:
11.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та  ОСОБА_1 було укладено договір позики №75525386. Договір підписано електронним цифровим підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору відповідачу було надано позику у розмірі 6000,00 гривень на 30 днів, знижена процентна ставка 0,39% за день, базова процентна ставка 1,99% на день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2,7% на день, орієнтовна вартість позики 6702,00 гривень.
Відповідач у ході судового розгляду визнав, що уклав із первісним кредитором договір позики та отримав кошти у розмірі 6000,00 гривень на виконання умов вищевказаного договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач на виконання умов договору позики вніс для погашення заборгованості 4312,40 гривень. Відсотки за договором позики у період строку кредитування нараховані за ставною 0,39% на день та їх розмір становить 702,00 гривень. Після закінчення строку кредитування відсотки нараховували за такою ж ставкою до 28.11.2021. Після цього - за ставкою 2,7% до 25.02.2022. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №75525386, загальний розмір заборгованості становить 18983,87 гривень, з яких: 5710,47 гривень - сума заборгованості по тілу кредиту, 13273,40 гривень - сума заборгованості за відсотками.
14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором позики №75525386, що підтверджується реєстром боржників №11 від 27.10.2023.
Оцінка суду.
Згідно з частиною 1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором .
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України.
Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.
Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договір позики укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Відповідач визнав, що отримав від первісного кредитора суму позики, що свідчить про укладення договору. Право вимоги за вказаним договором позики на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 перейшло до позивача, однак тільки у тому обсязі, у якому це право мав первісний кредитор.
Відповідач визнав, що через стан здоров`я не погасив своєчасно заборгованість, але зазначив, що на його переконання відсотки за користування позикою первісний кредитор не мав права нараховувати після закінчення строку дії договору позики, який чітко визначений у договорі - 30 днів. Після закінчення строку дії договору наступає відповідальність визначена ст. 625 ЦК України.
Суд вважає таку позицію відповідача обгрунтованою, оскільки з аналізу природи договору позики, такий договір є строковим та оплатним. Проценти за користування позикою можуть нараховуватися виключно протягом строку дії такого договору. Сторони чітко обумовили, що строк дії договору позики становить 30 днів, також первісний кредитор здійснив розрахунок орієнтовної вартості позики для споживача, зазначивши про це у договорі. Доказів того, що строк договору було продовжено суду не надано. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість виключно за сумою позики та за відсотками за користування позикою. Позовних вимог щодо стягнення з відповідача неустойки чи відповідальності за ст.625 ЦПК України не пред`явлено. 
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково з відповідача слід стягути заборгованість за договором позики, що складається із суми позики та процентів за користування позикою протягом строку дії договору, вирахувавши із цієї суми 4312,40 гривень, які відповідач сплатив первісному кредитору на виконання умов договору.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 335,13 гривень.
Керуючись ст. 264, 265 ЦПК України, суд,
ухвалив:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" заборгованість у розмірі 2389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір у розмірі 335,13 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складено повного тексту рішення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", ідентифікаційний код 35625014, місцезнаходження: вул. Лісова, 2, м. Бровари, Броварський район, Київська область.
Відповідач -  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 07.08.2026. 

Суддя Матолич В.В.