ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року 
м. Київ
cправа № 906/1064/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Міщенка І.С.,

секретар судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Інвест» - Евіна А.К.,

Хорошівської селищної ради Житомирського району 
Житомирської області - Ващук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Інвест»

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2026 (у складі колегії суддів: Маціщук А.В. (головуючий), Бучинська Г.Б., Філіпова Т.Л.) 
та рішення Господарського суду Житомирської області від 25.02.2026 (суддя Лозинська І.В.)

у справі № 906/1064/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Інвест»
до Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області
про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Надра Інвест» (далі - ТОВ «Надра Інвест») звернулося до суду з позовом до Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області (далі - Хорошівська селищна рада) про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки площею 3,1510 га з кадастровим номером 1821184300:05:001:0108 у редакції, викладеній у позовній заяві.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Хорошівська селищна рада ухиляється від укладення договору оренди у редакції, що не суперечить нормам законодавства, на відміну від проєкту договору, який складено відповідачем. 
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 25.02.2026, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2026, у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у серпні 2025 року ТОВ «Надра Інвест» подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права та наявність випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), просить скасувати постановлені у справі судові рішення, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які скаржник очікує понести в зв`язку із розглядом касаційної скарги, становить 10 000,00 грн, докази будуть надані в порядку статті 129 ГПК протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.06.2026 відкрито касаційне провадження у справі № 906/1064/24 за касаційною скаргою ТОВ «Надра Інвест» з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК, та призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 08.07.2026.
ТОВ «Надра Інвест» через систему «Електронний суд» 22.06.2026 та 24.06.2026 подало до Суду додаткові пояснення у справі.
Хорошівська селищна рада у відзиві на касаційну скаргу зазначає про правильне застосування судами попередніх інстанцій при вирішенні спору норм матеріального та процесуального права, тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. Також відповідач зазначив, що орієнтовний розмір понесених судових витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції становить 25 000,00 грн. Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу будуть надані суду з відповідним клопотанням у встановлений ГПК строк.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків. 
При вирішенні справи судами попередніх інстанцій установлено, що 09.12.2004 ТОВ «Надра Інвест» отримало спеціальний дозвіл на користування надрами на видобування та розробку граніту в Маславському родовищі, розміщеному за 0,5 км на північний схід від с. Суховоля, і згідно з наказом Державної служби геології та надр України від 07.05.2024 № 218 строк дії спеціального дозволу на користування надрами ТОВ «Надра Інвест» продовжено на 20 років.
22.12.2005 між Володарсько-Волинською районною державною адміністрацією (орендодавець; далі - Володарсько-Волинська РДА) та ТОВ «Надра Інвест» (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації від 21.12.2005 № 420 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Суховільської сільської ради біля с. Суховоля (пункт 1); з цільовим призначенням - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, передається в оренду для промислової розробки Маславського родовища гранітів (пункти 15, 16).
В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,1510 га, у тому числі під відкритими розробками і кар`єрами - 3,1510 га. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - підсобні приміщення та кар`єр (пункти 2, 3 договору).
Договір укладається на 19 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8 договору).
Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1 590,00 грн у рік за 1 га (пункт 9 договору).
22.12.2005 за актом приймання-передачі об`єкта оренди Володарсько-Волинська РДА передала, а ТОВ «Надра Інвест» прийняло в оренду строком на 19 років земельну ділянку загальною площею 3,1510 га, в тому числі під відкритими розробками і кар`єрами - 3,1510 га, для промислової розробки Маславського родовища гранітів.
Відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2021 у справі № 910/19406/20 за позовом ТОВ «Надра Інвест» до Житомирської ОДА про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору, визнано укладеною між сторонами додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 22.12.2005, за якою пункт 9 договору викладено в новій редакції: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 0,75% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає: 1448776,09 грн х 1,433 (індекс інфляції 2015 року) х 1,06 (індекс інфляції 2016 року) х 0,75% = 16504,96 грн в рік виключно у грошовій формі. Обчислення розміру орендної плати здійснюється на підстав пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до пункту 274.1 статті 274, підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України». Це рішення суду набрало законної сили та є чинним.
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.11.2024 ТОВ «Надра Інвест» орендує земельну ділянку з кадастровим номером 1821184300:05:001:0108 загальною площею 3,1510 га з цільовим призначенням - 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, з метою промислової розробки Маславського родовища гранітів.
27.05.2021 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин», яким Перехідні положення Земельного кодексу України (далі - ЗК) доповнено пунктом 24, і з дня набрання чинності цим пунктом земельна ділянка з кадастровим номером 1821184300:05:001:0108 вважається землею комунальної власності, розпорядження якою здійснює Хорошівська селищна рада.
25.07.2024 ТОВ «Надра Інвест» звернувся до Хорошівської селищної ради з листом № 14, в якому просило поновити договір оренди землі на новий строк, до якого, у тому числі було додано проект додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі.
Згідно з наданим проектом додаткової угоди позивач пропонував внести зміни до договору оренди землі та викласти пункт 8 у новій редакції: « 8. Договір укладено строком на час дії спеціального дозволу на користування надрами до 07.05.2044 р. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».
Хорошівська селищна рада отримала зазначений лист 25.07.2024, що підтверджується розпискою на такому листі.
Рішенням Хорошівської селищної ради від 29.08.2024 № 1944:
- затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки ТОВ «Надра Інвест» на земельну ділянку площею 3,1510 га, кадастровий номер 1821184300:05:001:0108, цільове призначення - 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, яка знаходиться на території Дашинського старостинського округу Житомирського району Житомирської області;
- затверджено нормативну грошову оцінку земельної ділянки ТОВ «Надра Інвест» на земельну ділянку площею 3,1510 га, кадастровий номер 1821184300:05:001:0108, цільове призначення - 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, яка знаходиться на території Дашинського старостинського округу Житомирського району Житомирської області, в сумі 6 632 826,64 грн;
- внесено зміни до договору оренди землі від 11.06.2009, який укладений між Житомирською обласною державною адміністрацією та ТОВ «Надра Інвест», площею 3,1510 га, кадастровий номер 1821184300:05:001:0108, цільове призначення - 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, яка знаходиться на території Дашинського старостинського округу Житомирського району Житомирської області, а саме замінено сторону договору орендодавця з Житомирської обласної державної адміністрації на Хорошівську селищну раду, вирішено зареєструвати право комунальної власності та пункт 5 договору викласти в такій редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахування щорічної індексації становить 6 632 826 грн 64 коп.»;
- поновлено ТОВ «Надра Інвест» договір оренди земельної ділянки площею 3,1510 га, кадастровий номер 1821184300:05:001:0108, цільове призначення - 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, яка знаходиться на території Дашинського старостинського округу Житомирського району Житомирської області, шляхом укладання нового договору терміном на 5 років з урахуванням щорічної індексації орендної плати згідно з визначеними коефіцієнтіами;
- установлено ТОВ «Надра Інвест» річну орендну плату в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 663 282,66 грн;
- ТОВ «Надра Інвест» укласти з Хорошівською селищною радою в особі селищного голови Володимира Столярчука договір оренди на земельну ділянку площею 3,1510 га, кадастровий номер 1821184300:05:001:0108, цільове призначення - 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, яка знаходиться на території Дашинського старостинського округу Житомирського району Житомирської області;
- ТОВ «Надра Інвест» зареєструвати договір відповідно до норм чинного законодавства.
ТОВ «Надра Інвест» направило Хорошівський селищній раді лист від 01.10.2024 № 21, у якому позивач як орендар виклав свої заперечення проти запропонованої орендодавцем редакції пунктів 7, 9 договору в частині строку оренди та орендної плати та надав протокол розбіжностей.
Хорошівська селищна рада отримала цей лист 01.10.2024, що підтверджується розпискою на такому листі, та залишила його без реагування.
ТОВ «Надра Інвест» звернулося до суду з позовом до Хорошівської селищної ради, у якому просило визнати укладеним договір оренди земельної ділянки площею 3,1510 га з кадастровим номером 1821184300:05:001:0108 у редакції, викладеній у позовній заяві, обґрунтовуючи вимоги тим, що між сторонами наявний переддоговірний спір, проте селищна рада ухиляється від укладення договору оренди земельної ділянки.
Суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, у задоволенні позову відмовив і мотивував таке рішення тим, що за встановлених у справі обставин між сторонами відсутній переддоговірний спір щодо укладання договору оренди земельної ділянки в установленому порядку. Рішення Хорошівської сільської ради від 29.08.2024 № 1944 у частині строку оренди та розміру орендної плати є вираженням волі орендодавця щодо визначеного останнім змісту договірних відносин сторін і свідчить про недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору та, як наслідок, про припинення переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, що також підтверджено обставинами, встановленими судовим рішенням у справі № 906/1219/24. Суд апеляційної інстанції додатково зазначив, що позивач як особа, яка має спеціальний дозвіл на користування надрами, не позбавлений права в порядку, визначеному ЗК та Кодексом України про надра, звернутися до Хорошівської селищної ради з метою отримання в користування земельної ділянки з кадастровим номером 1821184300:05:001:0108 в порядку, визначеному статтею 66 ЗК.
У поданій касаційній скарзі ТОВ «Надра Інвест» в обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень послалося на те, зокрема, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові порушив норми процесуального права - статтю 75 ГПК (щодо інституту преюдиції), що призвело до неправильного застосування норм матеріального права статті 33 Закону України «Про оренду землі» у взаємозв`язку зі статтями 11, 21 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). Ці норми застосовані судом без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16.04.2024 у справі № 916/3669/23, від 03.11.2020 у справі № 910/16771/19, від 15.05.2018 у справі № 925/330/17, від 28.11.2023 у справі № 922/1307/22, від 02.04.2024 у справі № 910/4114/23, від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21. Суди попередніх інстанцій при вирішенні спору порушили статті 86, 236 ГПК та неправильно застосували норми матеріального права - статті 179, 181, 187 Господарського кодексу України (далі - ГК; у редакції, чинній на момент виникнення спору) та статті 648, 649 ЦК. У додаткових поясненнях скаржник послався на те, що після подання зазначеної касаційної скарги Верховним Судом було ухвалено постанову від 27.05.2026 у справі № 921/256/25, в якій сформульовано правові висновки щодо застосування норм права (статей 648, 649 ЦК та статті 187 ГК) у подібних правовідносинах, що мають значення для розгляду даної справи в межах підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК щодо застосування статей 648, 649 ЦК України та статті 187 ГК при вирішенні переддоговірних спорів про укладення договорів. Також скаржник послався на постанови Верховного Суду від 17.12.2025 у справі № 482/1545/21, у справі № 664/162/17-ц.
Відповідно до частин 1, 2 статті 300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
Верховний Суд, переглянувши судові рішення у межах доводів і вимог касаційної скарги, виходить із такого.
Відповідно до статті 792 ЦК за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України «Про оренду землі»).
Порядок поновлення договору оренди землі на новий строк у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами регламентовано частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі у редакції, чинній на момент закінчення строку дії договору оренди та на момент звернення з позовом у цій справі).
У статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (частина 1).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі (частина 2).
До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору (частина 3).
При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4).
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 ЗК. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5).
Так, стаття 33 Закону України «Про оренду землі» встановлює алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та передбачає певні правові запобіжники для захисту орендаря від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. 
При цьому імперативна норма частини 4 статті 33 зазначеного Закону (у редакції на момент звернення із вимогою про визнання укладеною додаткової угоди) передбачає, що при укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін; у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
За змістом частини 4 статті 33 Закону України «Про оренду землі» умови, на яких договір може бути укладений, у будь-якому випадку узгоджуються сторонами. Якщо відсутня згода будь-якої сторони (в тому числі орендодавця) щодо істотних умов договору, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Норми про переважне право орендаря на поновлення договору спрямовані лише на забезпечення пріоритету його інтересів перед інтересами інших осіб. Будь-якого іншого змісту переважне право не має. Воно не може трансформуватися у право на спонукання орендодавця до укладення договору на новий строк за відсутності його згоди зі зміненими умовами (подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09.04.2024 у справі № 902/453/23). Саме орган місцевого самоврядування уповноважений визначати істотні умови такої оренди, а за відсутності такого рішення істотні умови не можуть бути визначені судом або орендарем одноособово в позовній заяві (подібні висновки наведено у постанові Верховного Суду від 09.04.2024 у справі № 902/453/23).
Суд зауважує, що предмет регулювання статті 33 Закону України «Про оренду землі» не може бути звужений винятково до реалізації орендарем свого переважного права, оскільки за змістом цього Закону юридичним фактом, в силу якого договір укладається на новий строк (поновлюється), є досягнення згоди між сторонами щодо усіх істотних умов договору оренди землі.
У постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21 (на яку послався скаржник в обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень) наголошено, що у межах розумної та добросовісної поведінки орган державної влади чи місцевого самоврядування як орендодавець, що представляє власника у спірних правовідносинах, може взагалі відмовити орендарю в укладенні договору, повідомивши його про наявність належних підстав для цього, зокрема про рішення орендодавця як власника більш розумно розпорядитись землею (в тому числі виставити право оренди на торги), чи вказавши на неналежне виконання орендарем умов договору.
У справі, що розглядається, суди першої та апеляційної інстанцій установили, що рішення Хорошівської сільської ради від 29.08.2024 № 1944 у частині строку оренди та розміру орендної плати є вираженням волі орендодавця щодо визначеного останнім змісту договірних відносин сторін. Орендодавець мав на меті намір змінити істотні умови договору в частині збільшення розміру орендної плати та зменшення строку дії договору, що є його законним правом, а орендар з такими умовами не погодився.
Позивач, реалізовуючи своє переважне право, звернувся до відповідача з листом та додав проект додаткової угоди, в якій самостійно без погодження з орендодавцем визначив строк продовження договору оренди та розмір орендної плати.
За встановлених судами попередніх інстанцій обставин не досягнення між сторонами домовленості щодо істотних умов договору (розміру орендної плати та строку договору), суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що переважне право позивача як орендаря на укладання договору оренди землі припинилося, а відтак відсутні і правові підстави для задоволення вимоги про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки площею 3,1510 га з кадастровим номером 1821184300:05:001:0108 у редакції, викладеній у позовній заяві.
Суд апеляційної інстанції правомірно відхилив посилання позивача на те, що між сторонами існує переддоговірний спір щодо укладання договору оренди земельної ділянки в установленому порядку, оскільки за встановлених у справі фактичних обставин у межах вже існуючих правовідносин щодо користування земельною ділянкою позивач намагався реалізувати переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк в порядку статті 33 Закону України «Про оренду землі», наслідком чого і стало рішення Хорошівської сільської ради від 29.08.2024 № 1944, проте у зв`язку з недосягненням згоди між сторонами щодо істотних умов договору, переважне право позивача як орендаря на укладання договору оренди землі припинилося.
У зв`язку із цим суд касаційної інстанції відхиляє посилання ТОВ «Надра Інвест» у касаційній скарзі на порушення судами попередніх інстанцій при вирішенні спору положень статей 179, 181, 187 ГК, статей 648, 649 ЦК, якими урегульовано загальні умови укладання договорів.
Також суд касаційної інстанції вважає безпідставними доводи касаційної скарги щодо неврахування судами попередніх інстанцій при вирішенні спору у справі, що розглядається, висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 16.04.2024 у справі № 916/3669/23, від 03.11.2020 у справі № 910/16771/19, від 15.05.2018 у справі № 925/330/17, від 28.11.2023 у справі № 922/1307/22, від 02.04.2024 у справі № 910/4114/23, від 23.11.2023 у справі № 906/1314/21, при вирішенні спорів щодо укладення господарських договорів, оскільки посилання скаржника у касаційній скарзі на загальні висновки Верховного Суду у наведених ним постановах з відповідного питання без обґрунтування подібності правовідносин у цих справах зі справою, в якій подано касаційну скаргу, не дає підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій у справі, що розглядається, норм матеріального права у контексті підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК.
У кожній з наведених справ, які переглядались Верховним Судом, зазначені норми права застосовані з урахуванням конкретних обставин справи та поданих сторонами доказів в межах конкретного предмета доказування, тому відповідні посилання скаржника не є належним правовим обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК, а зміст зазначених скаржником постанов не свідчить про застосування судами першої і апеляційної інстанцій у справі, що розглядається, норм права без урахування висновків, викладених у цих постановах.
Суд касаційної інстанції відхиляє посилання скаржника у додаткових поясненнях на постанову Верховного Суду від 27.05.2026 у справі № 921/256/25, прийняту після подання касаційної скарги у справі, що розглядається, оскільки у справі № 921/256/25 суд касаційної інстанцій скасував рішення судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову про визнання укладеним договору з доступу до опор повітряних ліній електропередавання для розміщення на них проводів проводового мовлення, а справу передав на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суди не встановили обставини, що мають значення для вирішення цієї справи. При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що формування висновку щодо застосування положень, зокрема статей 641, 648, 649 ЦК у контексті доводів касаційної скарги є передчасним, оскільки суди попередніх інстанцій не дослідили докази та не встановили фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Суд касаційної інстанції залишає без розгляду додаткові пояснення ТОВ «Надра Інвест» в частині посилання на постанови Верховного Суду від 17.12.2025 у справі № 482/1545/21, від 13.01.2021 у справі № 664/162/17-ц, оскільки зазначені постанови суду касаційної інстанції існували на час подання касаційної скарги у справі, що розглядається, тому подання доповнень до касаційної скарги поза межами строку, встановленого процесуальним законодавством, є наслідком залишення таких доповнень без розгляду відповідно до статті 118 ГПК.
Надаючи оцінку доводам касаційної скарги щодо підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК, суд касаційної інстанції зазначає, що наведені вище висновки судів попередніх інстанцій, які покладено в основу судових рішень про відмову в задоволенні позову у справі, що розглядається, не суперечать висновкам, наведеним у постановах Верховного Суду, на які здійснено посилання скаржником в обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК.
З урахуванням встановлених фактичних обставин у справі, що розглядається, зазначені скаржником доводи про неправильне застосування судами попередніх інстанцій наведених норм права з огляду на підстави оскарження є необґрунтованими, отже, підстава касаційного оскарження судових рішень, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК, не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи.
Водночас суд касаційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що за змістом абз. 2 частини 4 статті 66 ЗК земельні ділянки усіх форм власності та категорій надаються у користування власникам спеціальних дозволів на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку, корисних копалин з подальшим видобуванням корисних копалин (промислову розробку родовищ) загальнодержавного та місцевого значення та (або) на видобування корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення шляхом встановлення земельних сервітутів згідно з межами ділянок надр та строками дії відповідних спеціальних дозволів на користування надрами, а також за межами таких ділянок надр для будівництва та розміщення споруд/об`єктів, пов`язаних із зазначеним видом діяльності (з автоматичним продовженням строку дії земельного сервітуту в разі продовження строку дії відповідного спеціального дозволу на користування надрами). Встановлення земельних сервітутів для зазначених цілей здійснюється без зміни цільового призначення таких земельних ділянок, крім земель природно-заповідного фонду, оздоровчого призначення, рекреаційного призначення, історико-культурного призначення.
Отже, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції у справі, що розглядається, позивач як особа, яка має спеціальний дозвіл на користування надрами, не позбавлений права в порядку, визначеному ЗК та Кодексом України про надра, звернутися до Хорошівської селищної ради з метою отримання в користування земельної ділянки з кадастровим номером 1821184300:05:001:0108. 
Доводи, наведені в касаційній скарзі, що стосуються процесу доказування, оцінки доказів судом, фактично спрямовані на спонукання Суду до необхідності переоцінки поданих сторонами доказів і встановлення нових обставин справи, проте відповідно до норм статті 300 ГПК зазначене виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
Інші доводи касаційної скарги не обґрунтовані підставами касаційного оскарження, визначеними частиною 2 статті 287 ГПК, не спростовують наведених висновків та не впливають на них. Наведене в сукупності виключає можливість задоволення касаційної скарги.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 309 ГПК передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Ураховуючи те, що доводи касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень не знайшли свого підтвердження, суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції - без змін. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Інвест» залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2026 та рішення Господарського суду Житомирської області від 25.02.2026 у справі № 906/1064/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді: В.А. Зуєв 

І.С. Міщенко