Справа № 174/694/26
п/с 2/174/720/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2026 року            м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Ілюшик І.А., 
за участю: секретаря – Троцько О.В.,    
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Венера Фінанс») звернулося до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що 19.12.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Клай Інвест» (далі - ТОВ «Клай Інвест») та ТОВ «ФК «Венера Фінанс» укладено договір факторингу № 19122025/1 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «Венера Фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 19.12.2025 до договору факторингу № 19122025/1, ТОВ «ФК «Венера Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 
03.08.2025 між ТОВ «Клай Інвест» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 287726 про надання коштів на умовах фінансового кредиту в електронному вигляді. Згідно умов кредитного договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядках та на умовах, визначених цим договором на наступних умовах: сума виданого кредиту: 5 000,00 грн; дата надання кредиту: 03.08.2025; строк кредиту: 90 днів; валюта кредиту: UAH; відсоткова ставка: 0,72 % (процентів) на добу.
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 20.02.2026 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 9 490,00 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 5 000,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 3 240,00 грн; послуги з надання, обслуговування і повернення кредиту в порядку п. 1.4 Договору 1 250,00 грн.
Тому, позивач просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснено їх процесуальні права та обов`язки.
11.06.2026 від представника позивача Пархомчук С.В. через систему «Електронний суд» надійшла заява про розподіл/відшкодування/компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи (а.с. 41-43).
18.06.2026 судом ухвалено заочне рішення у справі, позовні вимоги позивача задоволено повністю (а.с. 50, 51).
15.07.2026 від відповідача ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення (а.с. 55-64). 
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15.07.2026 заява відповідача про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Венера Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, прийнята до розгляду та призначено судове засідання.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.08.2026 заяву відповідача  ОСОБА_1  про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «ФК «Венера Фінанс» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Справу передано для автоматичного розподілу.
Протоколом автоматичного розподілу справу передано на розгляд судді Ілюшик І.А.
Ухвалою Вільногірського міського Дніпропетровської області від 04.08.2026 справу прийнято суддею до свого провадження, призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
28.08.2026 відповідач ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надала відзив на позовну заяву, де позовні вимоги визнає частково – виключно в межах законного тіла кредиту (5 000,00 грн). Проти нарахування відсотків, прихованих комісій та витрат на адвоката заперечує в повному обсязі. Вважає, що нарахування позивачем щоденної ставки 0,72 % поза межами 90-денного строку дії договору є протиправним та підлягає списанню. Також позивач безпідставно вимагає стягнути 1 250,00 грн за так звані «послуги з надання, обслуговування і повернення кредиту», що суперечить ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Позивач умисно приховав від суду факт того, що відповідач офіційно звертався до первісного кредитора ТОВ «Клай Інвест» із заявою про реструктуризацію заборгованості, в якій гарантував повернення тіла кредиту 5 000 грн та просив призупинити нарахування відсотків. Окрім цього, вважає, що заявлені витрати на адвоката у розмірі 15 000,00 грн є абсолютно надуманими, штучно завищеними та неспівмірними з малозначністю справи. Тому, просить суд позовні вимоги ТОВ «ФК «Венера Фінанс» задовольнити частково, стягнувши лише залишок тіла кредиту у розмірі 5 000,00 грн, повністю відмовити у стягненні щоденних процентів поза межами 90-денного строку договору, списати комісію у розмірі 1 250,00 грн, а також повністю відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 15 500,00 грн (а.с. 79, 80).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. В прохальній частині відзиву на позовну заяву просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає частково.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зокрема в електронному вигляді, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності, дійшов наступних висновків.
Так, судом встановлено, що 03.08.2025 ОСОБА_1 , пройшовши ідентифікацію, уклала з ТОВ «ФК «Венера Фінанс» Договір про надання фінансового кредиту № 287726, який разом з Графіком розрахунків та загальної вартості кредиту, підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором KL7189. Згідно умов договору, ТОВ «ФК «Венера Фінанс» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 5 000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надано строком на 90 днів, тобто до 31.10.2025 (а.с. 9-15).
Згідно підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, 03.08.2025 ТОВ «ПрофітГід» від платника ТОВ «Клай Інвест» було здійснено перерахування коштів в загальній сумі 5 000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 , згідно договору № 287726 (а.с. 16).
19.12.2025 ТОВ «Клай Інвест» (клієнт) та ТОВ «ФК «Венера Фінанс» (фактор) уклали договір факторингу № 19122025/1, у відповідності до умов якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 19122025/1 від 19.12.2025, ТОВ «ФК «Венера Фінанс» отримало право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 287726 від 03.08.2025 у розмірі 9 490,00 грн (а.с. 17-22). 
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 287726 від 03.08.2025 ТОВ «ФК «Венера Фінанс», заборгованість ОСОБА_1 , станом на 20.02.2026 (включно), складає 9 490,00 грн, з яких: 5 000,00 грн – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3 240,00 грн – прострочена заборгованість за процентами; 1 250,00 грн – прострочена заборгованість за комісією (а.с. 23).
17.03.2026 ТОВ «ФК «Венера Фінанс» на адресу ОСОБА_1 направлено вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с. 24-26).
11.09.2025 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Клай Інвест» з заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості та списання штрафних санкцій за кредитним договором (а.с. 82-83).
За правилами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеном у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікаторомдані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1ст. 1077 ЦК України).
Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Як вбачається зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зібрані докази вказують на те, що 03.08.2025 між ТОВ «Клай Інвест» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 287726 в електронній формі, за умовами якого товариство зобов’язалося надати відповідачу кредит, а та, у свою чергу, зобов’язалася повернути кредит, сплатити проценти та комісію (п. 1.4 Договору).
Відповідно до умов кредитного договору № 287726 від 03.08.2025 позичальнику було надано кредит у розмірі 5 000,00 грн; дата надання кредиту: 03.08.2025; строк кредиту: 90 днів; валюта кредиту: UAH; відсоткова ставка: 0,72 % (процентів) на добу. Отримання відповідачем кредиту в сумі 5 000,00 грн підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем. 
До матеріалів справи долучено виписку з особового рахунку за кредитним договором № 287726 від 03.08.2025 ТОВ «ФК «Венера Фінанс», згідно якої заборгованість ОСОБА_1 , станом на 20.02.2026 (включно), складає 9 490,00 грн, з яких: 5 000,00 грн – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3 240,00 грн – прострочена заборгованість за процентами; 1 250,00 грн – прострочена заборгованість за комісією.
Якщо провести наступний розрахунок: 90 х (5 000 х 0,72 %), то розмір заборгованості за процентами складає 3 240,00 грн., що відповідає умовам договору, графіку платежів та співпадає з нарахованоюпростроченою заборгованістю за процентами, зазначеними у виписці з особового рахунку за кредитним договором наданим позивачем.
Відтак, розрахунок заборгованості за кредитним договором проведений з урахуванням строку кредитування, виходячи із розміру відсотків, визначених в кредитному договорі. Відповідач не надала жодних доказів, які б підтверджули, що нею у рахунок погашення боргу за договором здійснювались будь-які платежі, та які б спростовували наданий позивачем розрахунок. Посилання відповідача, у відзиві на позовну заяву, щодо відсутності саме розгорнутого розрахунку не заслуговує на увагу, оскільки наданий позивачем розрахунок, з врахуванням вищенаведеного, є належним та допустимим доказом.
Щодо вимоги про стягнення комісії суд зазначає, що 10 червня 2017 року набув чинності ЗУ «Про споживче кредитування», у зв’язку із чим згідно ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить ЗУ «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов’язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов’язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає право встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об’єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22).
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Укладаючи кредитний договір сторони погодили сплату комісії, а саме послуги з надання, обслуговування і повернення кредиту та ін. в порядку п. 1.4 Договору, що становить 1 250,00 грн.
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії, передбаченої п. 1.4. кредитного договору, відповідають вимогам ЗУ «Про споживче кредитування», і така підлягає стягненню з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Венера Фінанс».
Відтак, суд встановивши, що кредитний договір було укладено та грошові кошти у сумі 5 000,00 грн отримано відповідачем, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі і з огляду на викладене, стягненню підлягає заборгованість з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Венера Фінанс» в сумі 9 490,00 грн, з яких: 5 000,00 грн – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 3 240,00 грн – прострочена заборгованість за процентами; 1 250,00 грн – прострочена заборгованість за комісією.
Відповідно до норм ст. 137, 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог,  з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
Витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 500,00 грн підтверджені належними та допустимими доказами (а.с. 27-28, 41-46). 
Згідно ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов’язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем порушено питання розміру заявлених витрат на оплату правничої допомоги, які вона вважає штучно завищеними та неспівмірними з малозначністю справи.
Отже, з урахуванням вищевикладених мотивів, виходячи з предмету спору, складності справи та значення справи для сторін, критеріїв реальності адвокатських послуг, їх обсягу з урахуванням часу здійснення представництва, розумності їх розміру, суд не знаходить підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі і вважає, що цей розмір необхідно зменшити до 3 000,00 грн, що забезпечить баланс рівноваги між інтересами сторін у справі, відповідатиме принципу розумності та співмірності, визначеного одним з основних критеріїв стягнення таких витрат. 
В іншій частині віднести на рахунок позивача.
Керуючись ст. 10, 76-81, 137, 141, 263-265, 273, 345 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ,      ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс», ЄДРПОУ: 43561872, вул. Львівська, буд. 23, офіс 703, м. Київ, 03115, НОМЕР_3 в АТ «КОМІНБАНК», МФО 322540, заборгованість за кредитним договором № 287726 від 03.08.2025 у розмірі 9 490,00 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 5 000,00 грн; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 3 240,00 грн; послуги з надання, обслуговування і повернення кредиту в порядку п. 1.4 Договору 1 250,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ,      ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс», ЄДРПОУ: 43561872, вул. Львівська, буд. 23, офіс 703, м. Київ, 03115, НОМЕР_3 в АТ «КОМІНБАНК», МФО 322540, судовий збір в сумі 2 662,40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн.
В іншій частині, віднести на рахунок позивача.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  І.А.Ілюшик