Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року 	справа № 580/4564/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним та скасування припису,

встановив:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивачка) подала позов до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі – відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати припис від 04.11.2025 № 185-ДК/0001По/08/01/-25, що винесений Державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною і дотримання вимог законодавства України про охорону земель ОСОБА_2 Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області – повністю.
В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначив, що позивачку не залучили в якості учасника справи № 580/4420/21, а тому рішення у справі не може мати будь-яких правових наслідків для ОСОБА_1 . Станом на 01.05.2026 рішення у справі № 580/4420/21 навіть не вручене ОСОБА_1 . Відповідач, як суб`єкт владних повноважень повинен довести факт самовільного зайняття позивачем земельної ділянки. Відповідач не може посилатись на рішення у справі № 580/4420/21, так як позивач не була учасником зазначеної справи.
Ухвалою від 15 травня 2026 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
29.05.2026 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, у якому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, однак у відповідача відсутня інформація щодо оскарження позивачкою рішення суду у справі № 580/4420/21. Крім того зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення № 185-ДК/0001П/07/01/-25 від 20.10.2025 встановлено самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0029 га по вул. М. Грушевського, 102 у місті Черкаси. Вказав, що протокол і повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення від 20.10.2025 № 185-ДК/0001/04/01/01/-25 направлені позивачці та отримані нею. Головне управління не отримувало від позивача будь-якої інформації щодо виконання вимог припису.
10.06.2026 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача вказав на його необґрунтованість, зазначивши, що відповідно до змісту Акту «правопорушення» виявлено 18.03.2020, а припис складено 04.11.2025, що вважає незаконним. Акцентує увагу, що Акт у цій справі встановив перебіг строків для складення Припису. Жоден нормативно-правовий акт, не дає відповідачеві право виносити Припис через такий тривалий строк після складення Акту. ОСОБА_1 не була присутня під час складення Акту від 18.03.2020, а в самому Акті не зазначено, що були присутні будь-які особи, крім посадової особи, що склала Акт, у зв`язку із чим вважає, що інспектору доступу до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не давав, а тому Акт складений без виходу за адресою знаходження земельної ділянки, інформація, що зафіксована в Акті є недостовірною.
Крім того зазначив, що позивач є власником земельної ділянки із кадастровим номером 7110136700:04:014:0070. Площа земельної ділянки відповідає рішенню Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.04.2011, на підставі якого було розроблено технічну документацію із землеустрою та у подальшому приватизовано земельну ділянку. Позивач ніяких самозахоплень не робила і користується виключно тією земельною ділянкою, яка є у її власності.
Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд зазначає таке.
У рішенні від 20 вересня 2021 року у справі № 580/4420/21, яке набрало законної сили 21.10.2021, Черкаський окружний адміністративний суд встановив таке: «домоволодіння по АДРЕСА_2 ) належить на праві власності ОСОБА_1 (частка 31/50 на підставі договору дарування від 15.03.1997р.), ОСОБА_3 (частка 9/50 на підставі договору купівлі- продажу від 23.06.2003р.), ОСОБА_4 (частка 3/25 на підставі договору дарування від 28.02.1995р.), ОСОБА_5 (частка 2/25 на підставі договору дарування від 07.05.1993р.).
Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 148/1 від 29.07.1987 за співвласниками домоволодіння закріплено у користування земельну ділянку площею 1122 кв.м.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2011 року у цивільній справі № 2-60/11, яке набрало законної сили 19 вересня 2021 року, суд вирішив:
- виділити в користування ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 656,6 кв. м.;
- виділити в користування ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 102,5 кв. м.;
- виділити в користування ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 57,5 кв. м.;
- виділити в користування ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 129,4 кв. м.;
- виділити в спільне користування ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 для заїзду у двір з АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 113,0 кв. м..
У подальшому, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.2020 до ОСОБА_5 перейшло право власності на частку домоволодіння у розмірі 9/50.
За рішенням Черкаської міської ради № 2-941 від 10.02.2015 ОСОБА_1 отримала у власність земельну ділянку площею 0,0620 га та отримала в оренду ділянку площею 0,0037 га по АДРЕСА_1 , що загалом склало 0,0657 кв.м.
На виконання наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №10-ДК від 14.01.2020 державним інспектором у сфері державного контролю за охороною і використанням земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Присяжнюк Ларисою Володиміровною, проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки по АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки за № 10-ДК/27/АП/09/01/-20.
В акті перевірки вказано, що площу земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:04:014:0070 житлової та громадської забудови, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_1 шляхом проведення геодезичних обмірів встановити неможливо у зв`язку з відсутністю доступу, земельна ділянка огороджена парканом. Факт порушення, яке полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки комунальної власності, яка знаходиться у користуванні співвласника домоволодіння ОСОБА_5 , встановити неможливо.
На звернення позивача листом №21-23-0.4-1959/90-20 від 30.12.2020 Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області повідомило, що у відповідності до наказу Головного управління «Про здійснення заходу державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» № 188-ДК від 16.03.2020 проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства використання земельних ділянок комунальної власності Черкаської міської ради та приватної власності по АДРЕСА_1 .
За результатами перевірки 18.03.2020 встановлено, що земельна ділянка приватної власності гр. ОСОБА_1 площею 0,0620 га (кадастровий номер 7110136700:04:014:0070) надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 .
За результатами геодезичних робіт (обмірів), проведених ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», встановлено, що внаслідок встановлення паркану (огорожі) зазначену земельну ділянку збільшено на 0,0029 га за рахунок земель комунальної власності Черкаської міської ради, що надавалась рішенням Черкаської міської ради №148/1 від 29.07.1987 по АДРЕСА_1 у спільну часткову власність власникам домоволодіння за зазначеною адресою. В діях гр. ОСОБА_1 вбачається порушення вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.».
Суд зауважує, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).
Рішенням від 20 вересня 2021 року у справі № 580/4420/21, яке набрало законної сили 21.10.2021, Черкаський окружний адміністративний суд визнав неправомірною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо не складення протоколу та не розгляду справи про адміністративне правопорушення, відносно особи, винної у вчиненні порушення земельного законодавства по АДРЕСА_1 , що зафіксовано в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 18.03.2020 та зобов`язав Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області розглянути питання про притягнення до адміністративної відповідальності особи, винної у вчиненні порушення земельного законодавства по АДРЕСА_1 , що зафіксовано в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 18.03.2020.
На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 580/4420/21 відповідач склав Протокол про адміністративне правопорушення № 185-ДК/0001П/07/01/-25 від 20.10.25, у якому встановив самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0029 га по вул. М. Грушевського, 102 у місті Черкаси, яку внаслідок встановлення паркану (огорожі) пригороджено до належної ОСОБА_1 на праві приватної власності земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:04:014:0070.
Листом від 21.10.2025 № 31-23-0.41-6570/2-25 відповідач поінформував ОСОБА_1 про встановлення факту самовільного зайняття земель комунальної власності Черкаської міської ради. До Листа долучено Протокол і Повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення від 20.10.2025 № 185-ДК/0001/04/01/01/-25 о 10 год 00 хв. 04.11.2025 у приміщенні відповідача за адресою: вул Смілянська, 131, м. Черкаси, каб. 109.
У зв`язку із виявленим порушенням земельного законодавства, 04.11.2025 відповідач прийняв припис № 185-ДК/0001Пр/08/01/-25, яким встановлено строк до 04.12.2025 для усунення порушенням земельного законодавства. Позивачка особисто під підпис отримала вказаний припис, що підтверджується її власним підписом на приписі.
Припис відповідача позивачка вважає протиправним, а тому звернулася в суд з цим позовом.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.
Частиною 1 ст. 188 Земельного кодексу України передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Статтею 4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19 червня 2003 року № 963-IV встановлено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.
Згідно з ч. 2 ст. 5 цього Закону державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю.
Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. 
При цьому, положеннями ст. 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» установлено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок або розгляду звернень юридичних і фізичних осіб.
Водночас, ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачає, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання приписи з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.
Отже, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, мають право, зокрема, здійснювати перевірку об`єктів - земельних ділянок, що перебувають у користуванні юридичних і фізичних осіб, складати акти та приписи за результатами таких перевірок, складати протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення.
Представник позивачки вважає оскаржуваний припис протиправним у зв`язку із тим, що позивачка не була учасником справи № 580/4420/21. Вважає, що рішення у справі не може мати будь-яких правових наслідків для позивачки згідно з приписами ч. 2 ст. 50 КАС України.
Під час надання оцінки покликанню представника позивачки у цій частині суд зазначає, що Актом перевірки від 18.03.2020 встановлено, що земельна ділянка приватної власності гр. ОСОБА_1 площею 0,0620 га (кадастровий номер 7110136700:04:014:0070) надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 . За результатами геодезичних робіт (обмірів), проведених ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», встановлено, що внаслідок встановлення паркану (огорожі) зазначену земельну ділянку збільшено на 0,0029 га за рахунок земель комунальної власності Черкаської міської ради, що надавалась рішенням Черкаської міської ради № 148/1 від 29.07.1987 по АДРЕСА_1 у спільну часткову власність власникам домоволодіння за зазначеною адресою. В діях гр. ОСОБА_1 вбачається порушення вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідач склав Протокол про адміністративне правопорушення № 185-ДК/0001П/07/01/-25 від 20.10.2025, у якому встановив самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0029 га по АДРЕСА_1 , яку внаслідок встановлення паркану (огорожі) пригороджено до належної ОСОБА_1 на праві приватної власності земельної ділянки з кадастровим номером 7110136700:04:014:0070.
04 листопада 2025 року відповідач прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення № 185-ДК/0001По/08/01/-25 на позивачку у зв`язку із вчиненням правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 КУпАП.
У зв`язку із виявленим порушенням земельного законодавства, 04.11.2025 відповідач прийняв припис № 185-ДК/0001Пр/08/01/-25, яким встановлено строк до 04.12.2025 для усунення порушенням земельного законодавства. 
Отже, у спірних правовідносинах оскаржуваний припис відповідач прийняв у зв`язку із виявленням порушення позивачкою земельного законодавства, що встановлено у Протоколі про адміністративне правопорушення № 185-ДК/0001П/07/01/-25 від 20.10.2025 та наслідками її притягнення до адміністративної відповідальності.
З урахуванням зазначеного суд доходить висновку, що обставина незалучення позивачки до участі у справі № 580/4420/21 не призводить до протиправності спірного припису.
Суд відхиляє покликання представника позивачки на положення ч. 2 ст. 50 КАС України, оскільки зазначена норма не поширює свою дію щодо юридичних наслідків для суб`єкта владних повноважень, який приймає владне, управлінське рішення на виконання делегованих Законом повноважень.
Суд також відхиляє покликання представника позивачки про сплив строку притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки правомірність постанови про накладення адміністративного стягнення не є предметом цього спору.
Представник позивачки у відповіді на відзив зазначає, зокрема, що ключовим моментом цієї справи є дата складення Акту від 18.03.2020, оскільки саме із цієї дати встановлено та зафіксовано обізнаність відповідача про виявлене порушення.
Під час надання оцінки покликанню представника позивачки у цій частині суд зазначає, що акт державного інспектора, складений за результатами перевірки та який відображає ознаки використання земельної ділянки, не може свідчити про порушення прав та інтересів такої особи. Зокрема, акт перевірки є службовим документом, що потребує реалізації для породження певних правових наслідків для позивачки; він не містить владних (розпорядчих) приписів і не тягне за собою виникнення, зміну або припинення прав та обов`язків; акт є підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та внесення державним інспектором припису. Однак у зв`язку з цим особа має право спростувати факт самовільного зайняття земельної ділянки та оскаржити відповідні рішення у визначеному законом порядку.
Така позиція суду відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 25 травня 2022 року у справі № 120/1196/19-а.
Суд вище встановив, що саме за наслідками притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за порушенням земельного законодавства відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 04.11.2025 № 185-ДК/0001По/08/01/-25, відповідач склав оскаржуваний припис, у зв`язку із чим покликання представника позивачки і в цій частині суд вважає необґрунтованим. У свою чергу обставина тривалого строку притягнення позивачки до відповідальності не може слугувати самостійною та достатньою підставою для визнання припису протиправним.
Підсумовуючи викладене суд зазначає, що у ході розгляду справи суд не встановив обставин, що безпосередньо вказували б на протиправність спірного припису.
Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для ухвалення рішення по суті спору.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно із статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 – 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
1) позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 );
2) відповідач – Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (18008, Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, код ЄДРПОУ 39765890).
Рішення складене у повному обсязі та підписане 14.07.2026.

Суддя 	Василь ГАВРИЛЮК