Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
20 липня 2026 року Справа № 520/33877/25 

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сагайдак В.В., розглянувши матеріали позовної заяви Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057, код ЄДРПОУ 43983495) до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЛПРОМ ФАСТ" (просп. Ювілейний, буд.56,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61153, код ЄДРПОУ45259571) , Товариства з обмеженою відповідальністю "Світло Груп М" (вул. Євгенія Єніна, буд. 9/13, кім. 2,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61166, код ЄДРПОУ 44146549) про визнання договорів недійсними,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- Визнати договір постачання від 11.10.2024 № 14/24, укладений між ТОВ «Селпром Фаст» та ТОВ Світло Груп М» недійсним.
- Визнати договір постачання від 11.10.2024 № 15/24, укладений між ТОВ «Селпром Фаст» та ТОВ Світло Груп М» недійсним.
- Визнати договір постачання від 11.10.2024 № б/н, укладений між ТОВ «Селпром Фаст» та ТОВ Світло Груп М» недійсним.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Селпром Фаст» (код ЄДРПОУ 45259571) (далі – ТОВ «Селпром Фаст») є юридичною особою та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області (далі – ГУ ДПС у Харківській області) (до 24.10.2025 на обліку у Головному управлінні ДПС у м. Києві).
ТОВ «Селпром Фаст» було складено та подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на загальну суму 97 100 076,59 грн: від 30.10.2024 №№ 20, 7, 10, 22, 18, 21, 19, 16, 17, 15, 13, 14, 11, 12, 8, від 31.10.2024 №№ 43, 44, 42, 38, 30, 27, 49, 29, 47, 46, 40, 48, 50, 35, 45, 41, 37, 32, 33, 31, 34, 36, 39, 28.
За результатами розгляду зазначених податкових накладних ГУ ДПС у м. Києві в автоматичному режимі було надіслано ТОВ «Селпром Фаст» квитанції про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до вказаних квитанцій реєстрацію зазначених податкових накладних було зупинено з підстав: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 18.02.2025 №5 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). 
Разом з тим зазначеними квитанціями ГУ ДПС у м. Києві було надано пропозицію ТОВ «Селпром Фаст» надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
В подальшому ТОВ «Селпром Фаст» були надані повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, до яких долучено, зокрема: договір постачання від 11.10.2024 № 14/24, укладений між ТОВ «Селпром Фаст» та ТОВ Світло Груп М» (податкові накладні від 30.10.2024 № 20, від 31.10.2024 № 40, 48); договір постачання від 11.10.2024 № 15/24, укладений між ТОВ «Селпром Фаст» та ТОВ Світло Груп М» (податкові накладні від 30.10.2024 № 7, 9, 10, 22, 18, від 31.10.2024 № 43, 44, 42, 38, 30, 27, 49, 29, 47, 46); договір постачання від 11.10.2024 № б/н, укладений між ТОВ «Селпром Фаст» та ТОВ Світло Груп М» (податкові накладні від 30.10.2024 № 21, 19, 16, 17, 15, 13, 14, 11, 12, 8, від 31.10.2024 № 50, 35, 45, 41, 37, 32, 33, 31, 34, 36, 39, 28).
27.08.2025 Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві області були прийняті рішення про відмову у реєстрації зазначених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених ТОВ «Селпром Фаст».
Разом з тим, на думку ГУ ДПС у Харківській області, за наведеними договорами наявне проведення безтоварних господарських операції з формальним складенням первинних документів, з метою формування безпідставних податкових вигод іншим суб`єктам господарювання, у зв`язку з чим договір постачання від 11.10.2024 № 14/24, договір постачання від 11.10.2024 № 15/24, договір постачання від 11.10.2024 № б/н, що укладені між ТОВ «Селпром Фаст» та ТОВ Світло Груп М», підлягають визнанню судом недійсними.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Позивач просить суд визнати недійсними договори поставки, тобто застосувати цивільно-правовий спосіб захисту. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Отже, тягар доказування підстав недійсності правочинів покладається на Позивача.
Посилання Позивача на «безтоварність», «формальність первинних документів», «фіктивність ТТН», «відсутність оплат» тощо саме по собі не є підставою для задоволення позову.
Для застосування статей 203, 215 ЦК України Позивач має довести, які саме вимоги до правочину не дотримані на момент укладення договорів та чому ці порушення є істотними. Для застосування частини третьої статті 228 ЦК України Позивач має довести спрямованість правочину на завідомо протиправну мету та умисел (принаймні однієї зі сторін) на досягнення такого результату, а не лише сформувати припущення на підставі аналітичної/довідкової інформації.
Натомість Позивач фактично підміняє належне доведення підстав недійсності оцінками та припущеннями, що є недостатнім для втручання у договірні (приватноправові) відносини між двома суб`єктами господарювання.
Позивач робить висновок про нереальність операцій, виходячи з власних розрахунків часу/відстані та припущення, що кожна ТТН відображає окремий «повний рейс» тим самим транспортним засобом і тими самими водіями. Однак Позивач не довів, що: наведені ТТН фактично відображають саме окремі рейси в межах однієї логістичної схеми, а не іншу організацію перевезення (перерозподіл транспорту/залучення субпідрядників/інший маршрут тощо); перевірено повний масив документів перевізника/експедитора (договори/заявки/акти/маршрутні листи/ облік виконаних перевезень), які могли б підтвердити або спростувати наведені припущення.
Висновок «операції не було» не може ґрунтуватися лише на припущенні Позивача про неможливість логістики без належної перевірки сукупності первинних документів та фактичних обставин.
В жовтні 2024 року ТОВ «СЕЛПРОМ ФАСТ» (код ЄДРПОУ: 45259571, на той момент адреса - 04021, Україна, місто Київ, провулок Мирного Панаса, будинок, 11, офіс, 2, основний вид діяльності (КВЕД) Товариства: 46.90 неспеціалізована оптова торгівля, інші: 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, 46.46 оптова торгівля фармацевтичними товарами, 46.49 оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, на той час зареєстрований платник ПДВ з індивідуальним податковим номером: 452595726554, що перебувало на обліку в ГОЛОВНОМУ УПРАВЛІННІ ДПС У М.КИЄВІ, ЦЕНТРАЛЬНІЙ ДЕРЖАВНІЙ ПОДАТКОВІЙ ІНСПЕКЦІЇ, мало штат працівників, організовану логістику та укладені договори з постачальниками, а отже й потужності для здійснення господарської діяльності), як постачальник уклало ряд договорів постачання товарів з ТОВ «Світло Груп М» (код ЄДРПОУ 44146549, як покупцем). А саме:
11.10.2024 року Договір постачання в п. 1.1 якого сторони погодили, що Постачальник зобов`язався поставити Покупцю товар – шоколад, а Покупець зобов`язався прийняти цей Товар і сплатити Постачальникові його вартість в терміни і в порядку, передбачені цим договором.
Асортимент, кількість Товару, що поставляється покупцеві, узгоджено обома Сторонами в Специфікації до цього договору (п. 2.1.)
Згідно п. 4.1 сума Договору складає суму всіх підписаних сторонами накладних. 14.10.2024 року Договір постачання № 15/24 в п. 1.1 якого сторони погодили, що Постачальник зобов`язався поставити Покупцю товар – фрукти, а Покупець зобов`язався прийняти цей Товар і сплатити Постачальникові його вартість в терміни і в порядку, передбачені цим договором.
Асортимент, кількість Товару, що поставляється покупцеві, узгоджено обома Сторонами в Специфікації до цього договору (п. 2.1.)
Згідно п. 4.1 сума Договору 29 086 092,30 грн. з ПДВ. 14.10.2024 року Договір постачання № 14/24 в п. 1.1 якого сторони погодили, що Постачальник зобов`язався поставити Покупцю товар – морепродукти, а Покупець зобов`язався прийняти цей Товар і сплатити Постачальникові його вартість в терміни і в порядку, передбачені цим договором.
Асортимент, кількість Товару, що поставляється покупцеві, узгоджено обома Сторонами в Специфікації до цього договору (п. 2.1.)
Згідно п. 4.1 сума Договору 14 795 152,80 грн. з ПДВ. 
На виконання погоджених умов Договорів, 30.10.2024 року та 31.10.2024 року ТОВ «СЕЛПРОМ ФАСТ» поставлено товари Покупцю про що сторонами складено та підписано відповідні видаткові накладні, на виконання погоджених в п.3.3. Договорів умов, передано Покупцю рахунки на оплату поставленого товару, відображено факт поставки в внутрішньому бухгалтерському обліку Товариства. 
При цьому організація перевезення (логістика) та залучення перевізників/водіїв для транспортування товару до місця призначення здійснювалися Покупцем — ТОВ «Світло Груп М» (як стороною, що приймала товар та забезпечувала його доставку), у зв`язку з чим товарно-транспортні накладні оформлялися в межах логістичного процесу Покупця/залучених ним перевізників, інформацією щодо яких Відповідач 1 не володіє.
Відтак, будь-які можливі недоліки оформлення ТТН (зокрема, технічні помилки у реквізитах, неточності щодо транспортних засобів/водіїв/часу навантаження чи розвантаження тощо) не можуть автоматично свідчити ані про відсутність поставки, ані про недійсність укладених договорів поставки, оскільки: по-перше, предметом договорів є поставка товару та його приймання/ оплата, що підтверджується насамперед первинними документами в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (видатковими накладними та іншими первинними документами щодо відвантаження і приймання товару); по-друге, ТТН є документом транспортного процесу і використовується для обліку перевезення, але сам по собі формальний дефект у такому документі не доводить відсутності господарської операції, якщо наявні інші первинні документи, що підтверджують рух товару і зміну майнового стану сторін. ТТН, як транспортний документ, не є первинним для підтвердження факту продажу чи передачі товару, а його формальні недоліки (навіть суттєві) не спростовують реальності правочину.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. У разі якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Наявність умислу у сторін угоди означає, що вони усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність угоди, що укладалася, та сторони прагнули або свідомо допускали ненастання правових наслідків, обумовлених договором.
Таким чином для визнання зобов`язання таким, що вчинено фіктивно, закон вимагає наявність наступних умов:
- вина осіб, що проявляється у формі умислу, який спрямований на вчинення фіктивного договору;
- такий умисел повинен виникнути у сторін до моменту укладення договору;
- метою укладення такого договору є відсутність правових наслідків, обумовлених договором.
Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає підстав стверджувати, що зобов`язання вчинялося фіктивно (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 909/330/16).
Наведені Позивачем (контролюючим органом) твердження щодо «фіктивності ТТН» фактично зводяться до оцінки окремих реквізитів документів логістики Покупця, що не спростовує факту реального виконання договорів поставки між сторонами.
Щодо порівняння вантажопідйомності авто та «сумарної ваги» Позивач порівнює орієнтовну вантажопідйомність транспортного засобу із сумою ваги, зазначеної у кількох ТТН, і робить висновок про фіктивність. Такий спосіб аргументації є припущенням і не відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Щодо доводів Позивача, заснованих на інформації (листах) Національної поліції про відсутність відеофіксації транспортних засобів Позивач, посилаючись на отриману від органів Національної поліції інформацію про те, що окремі транспортні засоби «не фіксувалися камерами відеоспостереження з функцією розпізнавання номерних знаків» у певні проміжки часу, робить висновок про нереальність перевезень, а відтак — про «безтоварність» операцій та недостовірність первинних документів, поданих ТОВ «СЕЛПРОМ ФАСТ».
Відсутність відеофіксації не є доказом відсутності руху або перевезення. Відповідач не заперечує, що в Україні функціонують системи відеоспостереження та автофіксації, однак не всі дороги обладнані камерами з розпізнаванням номерних знаків, а наявні системи не забезпечують суцільного покриття та повної фіксації руху всіх транспортних засобів. Відтак «відсутність фіксації» в окремій системі або на окремих ділянках доріг є лише відсутністю даних у відповідному інформаційному масиві, але не підтверджує факту невчинення перевезення.
Система автофіксації НПУ має іншу мету і не призначена для обліку маршрутів/перевезень.
Відповідно до Порядку функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2017 № 833, така система перебуває у віданні Національної поліції та призначена виключно для фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, визначених Порядком.
Ця система не є системою відстеження переміщення транспортних засобів, не фіксує маршрути руху, не встановлює факти перевезення вантажів або здійснення господарських операцій і, об`єктивно,, на думку суду, не формує інформаційних записів, якщо не відбулося події адміністративного правопорушення. Отже, відсутність даних у такій системі означає лише відсутність інформації про подію правопорушення, а не відсутність факту руху чи перевезення.
Листи поліції не спростовують первинні документи та не доводять їх «недостовірність».
У додаткових поясненнях (зокрема, з посиланням на запит № 34078/5/26-15-05-06-07 від 04.12.2025) Позивач стверджує, що подані ТОВ «СЕЛПРОМ ФАСТ» первинні документи «не відповідають дійсності», складені «з порушенням законодавства» та «можуть свідчити» про прагнення отримати неправомірну податкову вигоду.
Вказані твердження не підкріплені належними доказами та не містять конкретизації які саме документи є недостовірними і в чому саме полягає порушення. Фактично Позивач намагається замінити доказування нереальності операції посиланням на відсутність відомостей у сторонній системі, яка не призначена для підтвердження господарських операцій.
ТОВ «СЕЛПРОМ ФАСТ» на виконання договірних зобов`язань за спірними договорами передало товар покупцю – ТОВ «Світло Груп М». Первинні документи, складені за фактом виконання договірних зобов`язань ТОВ «СЕЛПРОМ ФАСТ» є належними та містять обов`язкові реквізити відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та підтверджують факт постачання товару.
При цьому будь-які можливі технічні неточності у ТТН (які, з урахуванням умов поставок, оформлялися у межах логістичного процесу Покупця/перевізника) або розбіжності в окремих показниках не спростовують реальність господарської операції та не є самостійною підставою для відмови у реєстрації податкових накладних без належної оцінки всієї сукупності поданих документів.
Таким чином, посилання Позивача на інформацію Національної поліції щодо «відсутності відеофіксації» транспортних засобів не доводить нереальності перевезень або господарських операцій та не підтверджує недостовірності первинних документів, а відтак не може бути належною підставою для висновків Позивача про недійсність укладених Відповідачами оспорюваних договорів.
Щодо доводів Позивача про неналежність транспорту/адреси навантаження, порушення умов договорів/відсутність рахунків/оплат та невідповідність дат ПН/ТТН
Позивач обґрунтовує нереальність господарських операцій та «безтоварність» поставок, зокрема тим, що:
1) транспортний засіб, зазначений у ТТН не належить перевізнику на праві власності;
2) у ТОВ «СЕЛПРОМ ФАСТ» відсутні речові права на об`єкт за адресою навантаження (м. Київ, пров. Панаса Мирного, 11);
3) не надано рахунків і/або виписка не містить оплат;
4) наявні окремі розбіжності у датах ПН і ТТН.
Право власності на транспортний засіб не є обов`язковою умовою здійснення перевезення. Перевізник може користуватися транспортом на будь-якій законній підставі (оренда, експедиторська схема тощо). Тому саме по собі твердження про відсутність у перевізника права власності не спростовує можливість фактичного перевезення та не доводить фіктивність ТТН чи операції. Позивач не навів доказів, які б виключали існування будь-яких правових підстав користування транспортом.
Відсутність права власності на об`єкт за адресою навантаження не означає відсутності правомірного користування. Господарюючий суб`єкт може використовувати складські/логістичні потужності на підставі договорів оренди/суборенди, відповідального зберігання, договорів із складом третьої особи, договорів логістичних послуг тощо. На момент укладення та виконання договорів поставки ТОВ «СЕЛПРОМ ФАСТ» було офіційно зареєстроване за адресою: м. Київ, пров. Панаса Мирного, 11 відповідно до відкритих даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що узгоджується з використанням цієї адреси як пункту навантаження у документах за відповідний період.
Позивач, маючи інструменти податкового контролю та витребування документів, не довів, що у встановленому ПК України порядку витребував підтвердження правових підстав користування приміщенням і отримав негативні відповіді щодо їх наявності. Натомість зроблено категоричні висновки на підставі суто формальної відсутності запису про право власності, що саме по собі не є доказом нереальності поставки.
Доводи про «порушення умов договорів / відсутність рахунків / відсутність оплат» також не підтверджують нереальності операцій. Ненадання окремих документів (рахунків) у складі пояснень до ДПС не є доказом відсутності господарської операції і не доводить недійсності договорів, також за умови наявності інших первинних документів щодо відвантаження/приймання. Позивач не довів, що витребував такі документи належним способом у порядку, визначеному ПК України. Відсутність оплат у конкретному часовому проміжку не є самодостатнім доказом відсутності поставки або недійсності договору: Позивач не спростував можливість виконання грошових зобов`язань у межах строків/порядку розрахунків, передбачених договором, та не довів, що відсутність оплат є наслідком саме фіктивності правочину, а не умов розрахунків чи строків виконання.
Посилання Позивача на окремі розбіжності у датах у документах (ПН/ТТН) саме по собі не доводить недійсності договору поставки. Такі розбіжності можуть мати технічний/організаційний характер і підлягають оцінці в сукупності з іншими первинними документами. Позивач не довів, що ці розбіжності свідчать про відсутність реального руху товару та про наявність умислу сторін на завідомо протиправну мету.
Таким чином, наведені Позивачем аргументи у сукупності зводяться до припущень та формальних ознак і не спростовують можливість фактичного здійснення поставок/перевезень, а відтак не можуть використовуватися як належна підстава для висновку про нереальність господарських операцій та відповідні вимоги Позивача.
Щодо доводів про «неподання декларацій/анулювання реєстрації ПДВ» ТОВ «СЕЛПРОМ ФАСТ»
Позивач пов`язує неподання декларацій та/або анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «СЕЛПРОМ ФАСТ» із нереальністю господарських операцій та недійсністю договорів. Водночас такі обставини можуть свідчити про податкові аспекти обліку, але не є автоматичною підставою недійсності цивільно-правового договору.
Позивач не довів, що саме на момент укладення договорів сторони діяли без наміру створити правові наслідки (частина п`ята статті 203 ЦК України); що існував умисел сторін на завідомо протиправну мету у розумінні частини третьої статті 228 ЦК України.
Позивач фактично ототожнює можливі податкові наслідки з підставами недійсності за частиною третьою статті 228 ЦК України. Однак для застосування цієї норми необхідно довести: спрямованість правочину на мету, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства; умисел сторін (або хоча б однієї сторони) на досягнення такого результату; зв`язок між поведінкою сторін та саме тим протиправним результатом, про який стверджує Позивач.
Крім того, відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" при кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін.
Зміст наведених норм свідчить про те, що законодавець відокремив порушення публічного порядку від інших підстав нікчемності правочинів та передбачив наявність умислу сторін (сторони) на незаконний результат, а також суперечність його публічно-правовим актам держави. При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок (щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо) сторонами правочину або однією зі сторін, і повинна бути встановлена лише вироком суду, постановленим у кримінальній справі, що відповідає частині 1 статті 62 Конституції України. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 17.08.2023 у справі № 904/3100/21.
Тобто визначенню правочину як такого, що порушує публічний порядок, повинен передувати вирок суду про притягнення учасника (учасників/виконавців) такого правочину до кримінальної відповідальності, який би набрав законної сили.
Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду від 20.12.2019 у справі № 826/13265/13-а, від 18.11.2020 у справі № 810/2287/17.
У позові відсутні належні та допустимі докази узгодженості дій Відповідачів та їх обізнаності/умислу на досягнення завідомо протиправної мети. Натомість Позивач обмежився набором «індикаторів ризику» та оцінок документів, що не відповідає стандарту доказування для втручання у цивільний оборот через визнання договорів недійсними.
Отже, у разі сумнівів щодо факту поставки/приймання/розрахунків Позивач мав право і можливість витребувати підтвердження безпосередньо у покупця — ТОВ «Світло Груп М» (як сторони правочинів) та отримати первинні документи щодо приймання товару, складського обліку, розрахунків, логістики тощо. Відсутність належного використання цих інструментів не може компенсуватися припущеннями у позові та не створює достатніх підстав для задоволення вимог про недійсність договорів.
З огляду на викладене, доводи Позивача не підтверджують підстав недійсності договорів за статтями 203, 215 та частиною третьою статті 228 ЦК України, а заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними.
Керуючись ст.ст. 14, 243-246, 293, 295-296 КАС України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057, код ЄДРПОУ 43983495) до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕЛПРОМ ФАСТ" (просп. Ювілейний, буд.56,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61153, код ЄДРПОУ45259571) , Товариства з обмеженою відповідальністю "Світло Груп М" (вул. Євгенія Єніна, буд. 9/13, кім. 2,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61166, код ЄДРПОУ 44146549) про визнання договорів недійсними,- залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сагайдак В.В.