ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2026 р. Справа № 911/79/26 (376/465/26)

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д., за участю секретаря судового засідання Шульги Т.С., розглянувши справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»
до ОСОБА_1 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - арбітражний керуючий Белінська Наталія Олександрівна
про стягнення заборгованості 

у межах справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 

За участі: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа про неплатоспроможність ОСОБА_1 (далі – боржник).
Ухвалою від 04.03.2026, зокрема, відкрито провадження у справі № 911/79/26 введено процедуру реструктуризації боргів боржника та призначено керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Белінську Наталію Олександрівну (далі – арбітражний керуючий, керуючий реструктуризацією).
Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника здійснено 04.03.2026.

Суть спору.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до Сквирського районного суд Київської області перебуває з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем Договору кредиту у частині своєчасного повернення позики, у зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 26 030,00 грн, з яких: 6200,00 грн основного боргу, 7430,00 грн процентів, та 12400,00 грн неустойки.
Від відповідача відзив не надходив; від третьої особи пояснення щодо позовних вимог не надходили.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами /ч.9 ст. 165 ГПК України/.

Короткий хід справи.
Ухвалою Сквирського районного суд Київської області від 19.03.2026 постановлено відкрити провадження у справі та призначити до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Сквирського районного суд Київської області від 11.06.2026 постановлено цивільну справу передати на розгляд до Господарського суду Київської області
06.07.2026 справа надійшла до Господарського суду Київської області.
Ухвалою від 14.07.2026 постановлено прийняти справу № 911/79/26 (376/446/26) до розгляду; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом (повідомленням) представників сторін.
У судовому засіданні 11.08.2026 учасники справи участь не взяли.
Секретар судового засідання доповів суду, що учасники процесу, які не з`явились у судове засідання були належним чином повідомленні про дату, час і місце в порядку, передбаченому ГПК України.
За змістом ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 11.08.2026 за відсутності представників учасників справи, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, Суд зазначає наступне.

Обставини справи та їх правова кваліфікація.
Судом встановлено, що між ТОВ «Авентус Україна» (позикодавцем) та боржником (позичальником) було укладено Договір кредиту №8693639 від 23.01.2025 (Договір), за змістом якого позикодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, який укладено на наступних умовах.
Сума кредиту – 6200,00 грн
Денна процентна ставка – 1%
Річна процентна ставка – 365%
Строк кредитування – 360 днів
Мета отримання кредиту – споживчі потреби
Позикодавець перерахував позичальнику кошти у розмірі 6200,00 грн, що підтверджується листом ТОв «Пейтек» №20251021-43.2 від 2025-10-21.
Позикодавець нарахував позичальнику проценти за період з 23.01.2025 по 22.06.2025 9300,00 грн. 
Позикодавець нарахував позичальнику 12400,00 грн. неустойки.
Згідно розрахунку позикодавця заборгованість позичальника складає 6200,00 грн тіла позики, 9300,00 грн процентів, 12400,00 грн. неустойки всього разом 26030,00 грн, з урахуванням часткових оплат з боку позичальника у сумі 1870,00 грн.
17.10.2025 було укладено договір фкторингу № 17102025 відповідно до якого позикодавець відступив на користь кредитора права вимоги за кредитними договорами до позичальників, договором укладеним з позичальником.
За змістом вказаного договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта на умовах, визначених цим договором.
Згідно з умовами Договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора на наступний календарний день після підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього договору.
Відповідно до реєстру права вимоги до Договору факторингу, кредитор набув право вимоги до боржника.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам в аспекті спірних правовідносин, Суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
За змістом ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. 
Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до Законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Судом встановлено, що між позикодавцем та позичальником було укладено Договір позики на виконання вимог якого позикодавець надав боржнику кошти у позику у сумі 6200,00 грн. Втім, боржник не повернув своєчасно вказану суму грошових коштів, у зв`язку з чим вимога позивача щодо стягнення заборгованості у розмірі 6200,00 грн. є правомірною та обгрунтованою.

Щодо стягнення процентів, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 та ч.2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію, Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо. / ст. 41 КУзПБ/.
Відтак, враховуючи вказані положення законодавства та умови Договору кредиту, Суд приходить до висновку обгрунтованим періодом нарахування процентів є з 23.01.2025 (як визначено кредитором) по 03.03.2026 (переддень введення мораторію у справі), а тому правомірна сума процентів складає 3782,00 грн.

Стосовно стягнення 12400,00 грн неустойки, суд зазначає наступне.
Згідно з нормами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан, який діє по цей час.
Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, виходячи з положень п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України про звільнення позичальників від відповідальності у вигляді неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, суд залишає без задоволення позовні вимоги в частині 12400,00 грн штрафу.

Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Таким чином, Суд виснує, що позивач набув право вимоги до боржника за вказаним вище Договором позики.

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до положень п.6 ч.1 ст. 120 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав.
Відповідно до умов Договору строк повернення кредиту є таким, що настав.

Враховуючи вищезазначене, а також те що станом на дату ухвалення рішення обов`язок по поверненню кредитних коштів у заявленому розмірі настав, заборгованість позичальника за кредитом в розмірі 9982,00 грн. (3782,00 грн + 6200,00 грн) перед позивачем належним чином доведена, документально підтверджена та позичальником не спростована, а тому доходить до висновку про задоволення позовних вимог частково у вказаній сумі.

Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, Господарський суд Київської області - 

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у сумі 9982,00 грн та 1276,22 грн судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014; 01032, Україна, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, буд. 30);

Відповідач (боржник): ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: арбітражний керуючий Белінська Наталія Олександрівна (свідоцтво № 190 від 12.02.2013 р, АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 11.08.2026 року.

Суддя   Т.Д. Гребенюк