Номер провадження 3/754/2614/26
Справа №754/12777/26
ПОСТАНОВА 
Іменем України

23 липня 2026 року 
суддя Деснянського районного суду м. Києва Банах О.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
15.07.2026 до Деснянського районного суду м. Києва від Управління патрульної поліції м. Києва Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшли адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 .
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03 липня 2026 року серії ЕПР1 №709356, 03 липня 2026 року о 06 год. 36 хв., м. Київ, вул. Космонавта Поповича, 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Форд Фюжин», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння №002200 від 03.07.2026 року. Такими діями водій порушив вимоги п. 2.9. А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до пункту 2.9 А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 у відповідній редакції, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, стверджуючи, що не керував автомобілем, а факт керування на відеозаписі не зафіксований. ОСОБА_1 пояснив суду, що вони з колегою повертались додому з нічної зміни на автомобілі, за кермом якого був ОСОБА_1 . Вирішили перед тим, як йти додому, випити пива. Припаркувавши автомобіль на дорозі, та не маючи наміру їхати далі, вони купили пиво та почали його вживати, перебуваючи біля автомобіля. Через деякий час до них під`їхав перший екіпаж поліції, працівники якого наказали їм залишити вказане місце. ОСОБА_1 з колегою вимоги поліції не виконали, вважаючи їх безпідставними, сіли в нерухомий автомобіль і перебували в ньому, коли через декілька хвилин прибув інший екіпаж патрульної поліції. Поліцейські силою витягли їх з автомобіля та запропонували ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння, пройти який він погодився у лікаря в медичному закладі. Просив справу стосовно нього закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оглянувши адміністративний матеріал, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водій транспортного засобу.
Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10 ПДР).
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, для встановлення складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідним є підтвердження факту керування автомобілем певною особою, а також підтвердження факту перебування такої особи у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння або відмова від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому порядку.
Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок огляду водія на стан сп`яніння унормовано ч. 2 ст. 266 КУпАП, згідно із якою огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється (ч.3 ст.266 КУпАП).
Наведені норми законодавства дозволяють зробити висновок, що огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі проводиться у разі незгоди особи на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.
Відповідно до п. 2.9А ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи, а саме:
-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №709356 від 03.07.2026 року;
-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002200 від 03.07.2026 року, згідно з яким ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат 1,45 проміле.
-даними розписки ОСОБА_1 про залишення транспортного засобу «Форд Фюжин», державний номерний знак НОМЕР_1 ;
- даними DVD-R диску з відеозаписами з нагрудних камер №473916.
Пояснення ОСОБА_1 про те, що алкогольні напої він почав вживати лише після завершення руху та належного паркування транспортного засобу, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються іншими дослідженими доказами.
Так, з відеозапису з нагрудних портативних камер поліцейських №473916 вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом, після того, як патрульний поліцейський озвучив йому обставини правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння. У подальшому ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря, при цьому знову не заперечуючи факт керування. На відеозаписі також зафіксовано, що ОСОБА_1 знаходиться поряд з автомобілем, відкриває та закриває його, дістає з автомобіля документи. При цьому положення транспортного засобу на проїзній частині спростовує твердження ОСОБА_1 , що транспортний засіб був вже припаркований належним чином і їхати на ньому далі він не мав наміру. На відеозаписі вбачається, що автомобіль стоїть на значній відстані від правого краю дороги, де був зупинений патрульними поліцейськими. Наведене вище не узгоджується з версією ОСОБА_1 про завершення руху. Крім того, ОСОБА_1 погоджувався із твердженням працівників поліції, що саме він керував транспортним засобом.
За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що 03 липня 2026 року о 06 год. 36 хв., м. Київ, вул. Космонавта Поповича, 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Форд Фюжин», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння.
Інших доказів, які б спростовували висновки суду, матеріали справи не місять та учасниками надані не були.
Таким чином суд вважає доводи ОСОБА_1 неспроможними та такими, що спрямовані виключно на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд з`ясував обставини, передбачені ст. 280 КУпАП.
Згідно зі ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст.16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю зібраними по справі доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які оцінено судом у відповідності до норм ст. 252 КУпАП за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, за якою кваліфіковано його діяння.
Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 251, 252, 280, 283, 284, 291, 130 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі її оскарження - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, сплачується за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві, код бюджетної класифікації доходів - 21081300, Одержувач: УК у Деснянському районі/Деснянський район, Банк одержувача - Казначейство України (ЕАП); код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок отримувача UA698999980313040149000026001.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а саме 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 коп.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.Л. Банах