Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/1073/26
Провадження № 2/542/732/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Шарової-Айдаєвої О.О.,
за участю:
секретаря судового засідання – Карась В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (надалі також – позивач, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі також – відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 06001-12/2024 від 03 грудня 2024 року у сумі 21200 грн 00 коп.
Ухвалою суду від 22 червня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 47) позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до даної ухвали, суд задовольнив клопотання позивача та витребував у АТ КБ «Приватбанк» інформацію (а.с. 48-49).
Витребувана судом інформація надійшла до суду 14 липня 2026 року (а.с. 52-53).
Ухвалою суду від 13 серпня 2026 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи.

Аргументи учасників справи
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (надалі також – ТОВ «Стар Файненс Груп») та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 06001-12/2024 від 03 грудня 2024 року, за умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 7000 грн 00 коп., на строк 120 днів, із процентною ставкою – 1,00% в день на залишок заборгованості та зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.
ТОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в розмірі та у строк, що визначені умовами договору.Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, та не здійснювала сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору, у ОСОБА_1 утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на дату відступлення права склала, зокрема: 7000 грн 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 7340 грн 00 коп. – заборгованість за відсотками, 6300 грн 00 коп. – заборгованість за штрафом.
24 березня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 24032025, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором № 06001-12/2024 від 03 грудня 2024 року, укладеним між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Позивачем зазначено, що відповідно до умов кредитного договору, нарахування відсотків тривало до закінчення встановленого строку кредитування. 
З огляду на викладене, станом на дату закінчення строку кредитування розмір загальної заборгованості відповідача склав 21200 грн 00 коп., із них: 7000 грн 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 7900 грн 00 коп. – заборгованість за відсотками, 6300 грн 00 коп. – заборгованість за штрафом.
Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 62), у прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати за відсутності його представника та не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 5-зі звороту).
Також, у клопотанні, наданому до суду 24 липня 2026 року, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у повному обсязі, розгляд справи здійснювати за його відсутності та не заперечував проти заочного рішення (а.с. 63).
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надавала.
Відповідно до інформації, наданої Виконавчим комітетом Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 47).
Судова повістка на 13 серпня 2026 року разом із ухвалою про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 22 червня 2026 року, якою встановлювався відповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня отримання її копії для надання до суду відзиву на позов, направлялись на зареєстровану адресу відповідача, однак повернулись до суду із відміткою поштового відділення від 30 червня 2026 року «адресат відсутній» (а.с. 55-59).
З огляду на положення пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою відповідачу, отже суд доходить висновку про те, що відповідач є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до змісту пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України, ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 22 червня 2026 року вважається такою, що вручена відповідачу.
В ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 22 червня 2026 року суд встановлював відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для надання до суду відзиву на позов разом із усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Правом подати до суду відзив на позовну заяву відповідач не скористалась.
Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що ОСОБА_1 є такою, що належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання та зважаючи на неподання нею відзиву на позов у встановлений судом строк, справа підлягає вирішенню на підставі наявних матеріалів.
За вказаних обставин, відповідно до положень частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 03 грудня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп»та ОСОБА_1 укладений договір про надання фінансового кредиту № 06001-12/2024 (надалі також – договір) (а.с. 13-16).
Відповідно до пункту 1.1. договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Згідно з пунктом 1.2. договору зазначено, що кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 03.12.2024. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 01.04.2025.
У пункті 1.4. договору вказано, що за користування кредитом товариством нараховуються проценти в розмірі 1% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована. 
Згідно з пунктом 1.5. договору детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий, що є додатком № 1 до цього договору.
Відповідно до пункту 1.6. договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4149-49хх-хххх-8202 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. 
Згідно з пунктом 3.1. договору за користування кредитом товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, в дату платежу, який є невід`ємною частиною цього договору. Порядок нарахування платежів за прострочення клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим договором передбачено в п.5.3. цього договору.
Відповідно до пункту 3.3. договору нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п.1.2. договору, починаючи з дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня.
Згідно з пунктом 5.3. договору у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України.
Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідач під час укладення кредитного договору використовувала електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора, який був відправлений йому на номер мобільного телефону (а.с. 17-зі звороту).
Договір про надання фінансового кредиту № 06001-12/2024 від 03 грудня 2024 року містить електронний підпис від імені ОСОБА_1 (а.с. 16).
У такий же спосіб підписано графік платежів, що є додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 06001-12/2024 (а.с. 16-зі звороту-17).
Також, електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідач підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 10-зі звороту-12).
Дослідивши зміст паспорту споживчого кредиту, суд встановив, що у вказаному паспорті визначені умови надання кредиту, реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту, умови нарахування відсотків у разі прострочення виконання зобов`язання, встановлені наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. 
Підписавши 03 грудня 2024 року договір про надання фінансового кредиту№ 06001-12/2024, ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним.
ТОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу в користування кредит в розмірі 7000 грн 00 коп., шляхом зарахування 03 грудня 2024 року грошових коштів на картку, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – НОМЕР_2 , що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. № 3426_260217120757 від 17.02.2026 (а.с. 19).
Відповідно до інформації АТ КБ «Приватбанк», наданої на виконання ухвали суду від 22 червня 2026 року, повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ), на яку здійснено переказ коштів в сумі 7000 грн 00 коп. за період з 03.12.2024-08.12.2024 (а.с. 52).
Згідно з наданим розрахунком первісного кредитора щодо заборгованості за кредитним договором № 06001-12/2024 від 03 грудня 2024 року, за ОСОБА_1  рахувалась заборгованість у загальному розмірі 20640 грн 00 коп., із них: 7000 грн 00 коп. -тіло кредиту, 7340 грн 00 коп. – відсотки, 6300 грн 00 коп. – штраф (а.с. 19-зі звороту-21)
24 березня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 24032025, відповідно до умов якого, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами (а.с. 24-26).
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 24032025 від 24 березня 2025 року до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором № 06001-12/2024 від 03 грудня 2024 року, боржник ОСОБА_1 , загальна сума 20640 грн 00 коп., що складається із суми основного боргу за кредитом – 7000 грн 00 коп., суми заборгованості по відсотках – 7340 грн 00 коп., суми заборгованості по пеням/штрафам – 6300 грн 00 коп. (а.с. 27).
24 березня 2025 року клієнтом та фактором підписаний акт приймання-передачі письмового та електронного реєстру боржників від 24 березня 2025 року до договору факторингу № 24032025 від 24 березня 2025 року (а.с. 27-зі звороту).
Згідно з платіжною інструкцією № 5943 від 24 березня 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» здійснило оплату ТОВ «Стар Файненс Груп» за відступлення прав вимоги (а.с. 28).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 06001-12/2024 від 03 грудня 2024 року, за період із 25.03.2025 по 01.04.2025, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» склала 21200 грн 00 коп., що складається із суми заборгованості за тілом кредиту – 7000 грн 00 коп., суми заборгованості за відсотками за користування кредитом – 7900 грн 00 коп. та суми заборгованості за штрафом – 6300 грн 00 коп. (а.с. 28-зі звороту).
З матеріалів справи вбачається, що позивачем були нараховані відсотки за кредитним договором у межах строку дії договору на загальну суму – 560 грн 00 коп.
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направлено ОСОБА_1 досудову вимогу вих. № 24269421 від 11 травня 2026 року про те, що відбулось відступлення прав вимог за договором про надання фінансового кредиту № 06001-12/2024 від 03 грудня 2024 року до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яке в свою чергу стало новим кредитором та має вимагати від відповідача погашення кредитної заборгованості в сумі 21200 грн 00 коп. Надано термін для добровільного виконання відповідачем зобов`язання (а.с. 29).
Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору про надання фінансового кредиту № 06001-12/2024 від 03 грудня 2024 року за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 21200 грн 00 коп.
З огляду на викладене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Висновки щодо правозастосування
Судом встановлено, що між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 03 грудня 2024 рокуукладений договір про надання фінансового кредиту № 06001-12/2024, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 7000 грн 00 коп. строком на 120 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 1,00% в день на залишок заборгованості, із 03 грудня 2024 року по 01 квітня 2025 року.
Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. № 3426_260217120757 від 17 лютого 2026 року про перерахування суми кредиту, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 19).
Відомості про отримання кредитних коштів також підтверджуються інформацією, наданою АТ КБ «Приватбанк» у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 22 червня 2026 року (а.с. 52).
Факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не спростований.
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі договору факторингу № 24032025 від 24 березня 2025 рокунабуло статусу нового кредитора за договором про надання фінансового кредиту № 06001-12/2024 від 03 грудня 2024 року, отримало право вимоги до ОСОБА_1 відносно заборгованості за вказаним кредитним договором.
За змістом витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 24032025 від 24 березня 2025 року до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором № 06001-12/2024 від 03 грудня 2024 року, боржник ОСОБА_1 , загальна сума 20640 грн 00 коп., що складається із суми основного боргу за кредитом – 7000 грн 00 коп., суми заборгованості по відсотках – 7340 грн 00 коп., суми заборгованості по пеням/штрафам – 6300 грн 00 коп. (а.с. 27).
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем були нараховані відсотки за кредитним договором у межах строку дії договору на загальну суму 560 грн 00 коп. за період із 25 березня 2025 року по 01 квітня 2025 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 06001-12/2024 від 03 грудня 2024 року, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» склала: 7000 грн 00 коп. – сума заборгованості за тілом кредиту та 7900 грн 00 коп. - сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, 6300 грн - штрафи (а.с. 28-зі звороту).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином зобов`язання щодо повернення основних сум боргу за кредитами та заборгованості за відсотками не виконала ані перед первісним кредитором, ані перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яке набуло право вимоги за відповідними кредитним договором на підставі договору факторингу № 24032025 від 24 березня 2025 року.
З огляду на викладене, враховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що відповідач не виконує умови кредитного договору і добровільно не сплачує визначені договором платежі.
Враховуючи, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 у добровільному порядку грошові кошти ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не повернуті, а також, що відповідачем добровільно не сплачені проценти за користування кредитом, суд зазначає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 06001-12/2024 від 03 грудня 2024 року у загальному розмірі 14900 грн 00 коп., що складається із суми заборгованості за тілом кредиту – 7000 грн 00 коп., суми заборгованості за відсотками за користування кредитом – 7900 грн 00 коп.
Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за штрафом, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд зазначає, що відповідні положення процитованої норми стосуються звільнення від обов`язків сплачувати на користь кредитодавця неустойку, штраф, пеню та інших платежів за прострочення виконання договору у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
З огляду на викладене, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, позовна вимога про стягнення заборгованості за штрафом у сумі 6300 грн 00 коп. за договором про надання фінансового кредиту № 06001-12/2024 від 03 грудня 2024 року, задоволенню не підлягає, оскільки вона нарахована у період дії воєнного стану.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Зважаючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2662 грн 40 коп. (а.с. 1).
Із відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 70,28% з розрахунку: 14900 грн 00 коп. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 21200 грн 00 коп. (сума заявлених позовних вимог) = 70,28% (відсоток задоволених позовних вимог).
Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1871 грн 13 коп. із розрахунку: 2662 грн 40 коп. (сума сплаченого судового збору) х 70,28% (відсоток задоволених позовних вимог).
Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 8000 грн 00 коп.
Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).
Позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу у сумі 8000 грн 00 коп., надані наступні документи: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року (а.с. 31-зі звороту), акт № 1349 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 11 травня 2026 року на загальну суму 8000 грн по боржнику ОСОБА_1 (а.с. 32), детальний опис наданих послуг до акту № 1349 за договором про надання правої (правничої) допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, а саме: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором - 0 год 30 хв, ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 год 00 хв, погодження правової позиції клієнта у справі - 0 год 30 хв, складення позовної заяви з урахування правової позиції клієнта - 3 год 30 хв, подання заяви до суду від імені клієнта - 1 шт. Усього: 6 год 30 хв. (а.с. 32-зі звороту), копія ордеру на надання правничої допомоги серії ВС № 1381377 від 02 липня 2025 року адвокатом Усенком М.І. (а.с. 35).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 серпня 2019 року в справі № 915/237/18, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
Так, у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З урахуванням вищенаведеного, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку про те, що обсяг наданої позивачу правничої допомоги, є неспівмірним з вартістю послуг, оплачених позивачем.
Надана представником позивача правнича допомога оцінена на 8000 грн, що не відповідає рівню складності даної справи та критерію розумності.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зменшити розмір правової допомоги до 4000 грн.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 2811 грн 20 коп., із розрахунку: 4000 грн 00 коп. (сума зменшеної правової допомоги) х 70,28% (відсоток задоволений позовних вимог).
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 280-281 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ,  АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 4 поверх, м. Львів, Львівська область) суму заборгованості за договором про надання фінансового № 06001-12/2024 від 03 грудня 2024 року, у загальному розмірі 14900 грн 00 коп. (чотирнадцять тисяч дев`ятсот гривень), що складається із суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7000 грн 00 коп. (сім тисяч гривень) та суми заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 7900 грн 00 коп. (сім тисяч дев`ятсот гривень).
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ,  АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 4 поверх, м. Львів, Львівська область) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1871 грн 13 коп. (одна тисяча вісімсот сімдесят одна гривня тринадцять копійок) та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 2811 грн 20 коп. (дві тисячі вісімсот одинадцять гривень двадцять копійок).
У задоволенні іншої частини позовних вимог –відмовити.
Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи, а також відповідач у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», код ЄДРПОУ 35234236, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 4 поверх, м. Львів, Львівська область;
відповідач:ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ,  АДРЕСА_1 .

Суддя     О.О. Шарова-Айдаєва