Справа № 148/608/26
Провадження № 22-ц/801/1741/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Штифурко Л. А.
Доповідач:Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

27 серпня 2026 року | | м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача Стадника І.М., 
суддів: Матківської М.В., Міхасішина І.В.
розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи
апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Кравець Вікторії Анатоліївни
на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 травня 2026 року, ухвалене під головуванням судді Штифурко Л.А.
у справі №148/608/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (позивач)
до ОСОБА_1 (відповідач)
про стягнення заборгованості, 
встановив:
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2026 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 08.06.2023 сторони уклали Кредитний договір (оферти) № 08.06.2023-100001916, за умовами якого позичальнику надано кредит на суму 8 000 грн, строком на 42 дні (до 19.07.2023). 
Умовами також визначено, що первинний період користування кредитом становить 14 днів з дня його надання, черговий період користування кредитом, це кожні наступні 14 днів з дня закінчення чергового періоду. Визначено й період користування ставкою «Економ» - період фактичного користування кредитом, протягом якого застосовується фіксована процентна ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати позичальником повністю всіх процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів. Ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". Ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Сума кредиту у розмірі 8 000 грн. сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредит. Неустойка: 160 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Кредитний договір (оферти) № 08.06.2023-100001916 від 08.06.2023 переоформлено 09.07.2023 шляхом укладення між ТОВ «Споживчий центр» та позичальником кредитного договору (оферти) № 09.07.2023-010000026 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною даного договору.
Дана заява є частиною кредитного договору № 08.06.2023-100001916, сума кредиту: 4 100 грн. Строк, на який надається кредит - 42 дні з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту - 19.08.2023.Первинний період користування Кредитом - 14 днів з дня його надання (надалі - "первинний період"); Черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі - "черговий період") Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (залишку Кредиту у разі його дострокового часткового повернення) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/ залишком Кредиту та на процентну ставку. Сума Кредиту у розмірі 4 100 грн 00 коп. сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається Кредит. Неустойка: 82 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Визначено, що позичальник просить зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 4 100 грн. за кредитним договором №09.07.2023 - 010000026 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 8 000 грн за кредитним договором 08.06.2023-100001916 від 08.06.2023. Кредитор погоджується на вказане зарахування рівних зустрічних однорідних вимог шляхом припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Зобов`язання кредитора з видачі кредиту за кредитним договором 09.07.2023¬010000026 та зобов`язання позичальника з повернення суми кредиту за кредитним договором 08.06.2023-100001916 від 08.06.2023 вважаються виконаними в момент припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. 
Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. 
Натомість відповідач не виконав свої зобов`язання за договором та не повернув грошові кошти позивачу, у зв`язку з чим станом на дату подання позову в нього утворилась заборгованість в розмірі 6 526,20 грн., що складається з: тіла кредиту – 4 100 грн.; процентів – 2 426,20 грн.
Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму 700 грн від 02.09.2023, на суму 490 грн від 27.09.2023.
За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача вказану вище заборгованість за кредитним договором №09.07.2023-010000026 від 09.07.2023 та понесені у справі судові витрати.
Рішення суду першої інстанції
Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 травня 2026 року позов задоволено. Вирішено стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 09.07.2023-010000026 від 09.07.2023 в розмірі 6 526,20 грн. (шість тисяч п`ятсот двадцять шість) гривень 20 копійок та судовий збір в сумі 2 662,40 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Кравець В.А., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, зазначає, що позивачем під час розгляду справи у суді першої інстанції не було доведено належними та допустимими доказами отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, зокрема, в матеріалах справи відсутнє підтвердження належності останньому карткового рахунку, на який перераховувались кредитні кошти.
Наголошує, що позивачем, з метою доведення обставин, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором, не було надано доказів на підтвердження розміру заборгованості. На думку скаржника довідка-розрахунок не є належним доказом на підтвердження заборгованості.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу суду представник позивача Ларіонов К.О. просив залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Провадження у справі в суді апеляційної інстанції
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 червня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою від 01 липня 2026 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду, який вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи.
Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду в справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 9 статті 19 ЦПК України встановлено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення. 
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що стороною у справі подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у справі, яка не відноситься до категорії тих, що не може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК України) з ціною позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, колегією суддів вирішено призначити її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Встановлені судом першої інстанції обставини 
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Р873 та електронним підписом мишею підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта) .
Відповідно до п. 2.1 вказаної Пропозиції електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 2.2 зазначеної Пропозиції електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: 2.2.1 дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; 2.2.2 заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; 2.2.3 відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформований на сайті кредитодавця, та підписана позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.
Відповідно до п. 3.1 вказаної Пропозиції, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно п. 3.3 зазначеної Пропозиції, кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту фіксований кредит; строк, на який надається кредит - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; дата повернення (виплати) кредиту - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів - встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.
ОСОБА_1 був ідентифікований згідно Інформації, отриманої з центрального вузла Системи BankID НБУ .
08.06.2023 відповідач ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Р873 та електронним підписом мишею підписав заявку кредитного договору № 08.06.2023-100001916, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою ознайомився 08.06.2023 та Примірну відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) позичальник, якою він підтвердив та безумовно прийняв (акцептував) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 08.06.2023-100001916 від 08.06.2023, який укладається на вищевказаних умовах.
Згідно вказаної заявки зазначено, що кредитодавцем є ТОВ «Споживчий центр»; позичальником - ОСОБА_1 , реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами – 4149-49ХХ-XXXX-8675. 
Відповідно до умов кредитного договору № 08.06.2023-100001916 сторони дійшли згоди, що позичальнику надається кредит на наступних умовах: Дата надання/видачі кредиту - 08.06.2023; Сума Кредиту: 8 000 грн.; Строк, на який надається Кредит - 42 дні з дати його надання; Дата повернення (виплати) кредиту – 19.07.2023; Первинний період користування Кредитом - 14 днів з дня його надання (надалі - "первинний період"); Черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі - "черговий період") Період користування ставкою "Економ" - період фактичного користування Кредитом, протягом якого застосовується фіксована Процентна ставка "Економ", який розпочинається в день, наступний за днем сплати Позичальником повністю всіх Процентів, нарахованих на дату платежу, та закінчується через 14 днів (надалі - період "Економ"). Ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". Ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (залишку Кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Графік платежів: Проценти, розраховані вищевказаним способом за первинний, черговий періоди, сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно; Проценти, розраховані за період "Економ", сплачуються в останній день періоду "Економ"; при співпадінні/частковому співпадінні первинного/чергового періоду з періодом "Економ", Проценти сплачуються в останній день періоду "Економ"; кількість платежів зі сплати Процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються Проценти. Сума Кредиту у розмірі 8000 грн. 00 коп. сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається Кредит. Протягом строку дії договору тарифи за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає супровідних послуг. Неустойка: 160 грн. 00 коп. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
У вказаній заявці позичальником ОСОБА_1 зазначено реквізити належного йому електронного платіжного засобу для перерахування коштів за даним та наступними договорами – 4149-49XX-XXXX-8675.
Також 08.06.2023 відповідач ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Р873 та електронним підписом мишею підписав додаток до анкети позичальника, таблицю обчислення загальної вартості кредиту за вказаним вище договором та паспорт споживчого кредиту.
Відповідно до копії квитанції ID платежу 2324396080 від 08.06.2023 на виконання умов договору позивачем через АТ КБ «Приватбанк» та систему LiqPay перераховано на банківську картку НОМЕР_1 , вказану відповідачем в кредитному договорі, грошові кошти у сумі 8000 грн. 
Кредитний договір (оферти) №08.06.2023-100001916 від 08.06.2023 було переоформлено між сторонами 09.07.2023 шляхом укладення кредитного договору (оферти) №09.07.2023-010000026 шляхом підписання ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Р293 Пропозиції ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферта) (а.с. 34 зв. бік-37); Заявки кредитного договору №09.07.2023-010000026, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою ознайомився 09.07.2023 .
За умовами даного договору сторони погодили, що на підставі ст. 601 ЦК України позичальник просить зарахувати вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 4 100 грн. за кредитним договором 09.07.2023 - 010000026 в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 8 000 грн. за кредитним договором 08.06.2023-100001916 від 08.06.2023. Кредитор погоджується на вказане зарахування рівних зустрічних однорідних вимог шляхом припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Зобов`язання кредитора з видачі кредиту за кредитним договором 09.07.2023¬010000026 та зобов`язання позичальника з повернення суми кредиту за кредитним договором 08.06.2023-100001916 від 08.06.2023 вважаються виконаними в момент припинення попередніх зобов`язань позичальника в обліку кредитора. Дана заява є частиною кредитного договору 08.06.2023-100001916. Дата надання/видачі кредиту - 09.07.2023; Сума Кредиту: 4100 грн. 00 коп. Строк, на який надається Кредит - 42 днів з дати його надання.; Дата повернення (виплати) кредиту - 19.08.2023; Первинний період користування Кредитом - 14 днів з дня його надання (надалі - "первинний період"); Черговий період користування кредитом - кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду (надалі - "черговий період") Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту (залишку Кредиту у разі його дострокового
часткового повернення) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/ залишком Кредиту та на процентну ставку. Сума Кредиту у розмірі 4100 грн. 00 коп. сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається Кредит. Неустойка: 82 грн. за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Заявка містить відомості про кредитодавця, яким є ТОВ «Споживчий центр»; позичальника - ОСОБА_1 , реквізити належного позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів позичальнику за даним та наступними договорами – 4149-49ХХ-XXXX-8675. 
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №09.07.2023-010000026 від 09.07.2023 заборгованість ОСОБА_1 становить 6 526,20 грн., з яких: 4 100 грн. – основний борг; 2 426,20 грн. - заборгованість за процентами, які нараховані за період з 09.07.2023 по 19.08.2023. ОСОБА_1 було сплачено: 02.09.2023 – 700 грн., 27.09.2023 – 490 грн. 
Позиція апеляційного суду
Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення повністю відповідає наведеним нормам .
Задовольняючи позовні вимоги товариства, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та вважав встановленим факт укладення кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по ньому. 
Колегія суддів повністю погоджується із таким висновком.
Зі змісту апеляційної скарги відповідача вбачається, що останній не заперечує факту підписання ним Кредитного договору, однак, вказує на недоведеність факту отримання ним кредитних коштів за кредитним договором.
На вказані доводи скаржника, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
З урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (див. зокрема, постанови Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17, від 25 липня 2024 року у справі № 500/6150/14.
Відповідно до положень с. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.
Під час вирішення питання розподілу тягаря доведення судом підлягають застосуванню ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно з якими кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно зі статтею 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами першою, другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
У статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати (постанова Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17).
Якщо договір позики укладений у письмовій формі, то факт передачі грошових коштів може бути спростований у разі оспорення договору позики (постанова Верховного Суду від 5 жовтня 2022 року у справі № 463/9914/20).
Разом з тим, заперечуючи факт отримання коштів за Кредитним договором, відповідач такий договір у судовому порядку не оспорював, про його неукладеність не заявляв, а також у відповідному судовому провадженні не стверджував про відсутність зобов`язань за таким договором. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні, стороною відповідача до суду не надані.
Також апеляційним судом зважено на те, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово згадував про категорію стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18.
Стандарт доказування «вірогідність доказів» підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач.
Колегією суддів враховано, що відповідач не спростував того, що він отримав кошти за Кредитним договором, а лише послався на недоведеність таких фактів позивачем.
У контексті викладеного, колегія суддів звертає увагу також на те, що до предмета доказування належить сукупність юридичних фактів матеріально-правового характеру, з якими закон пов`язує виникнення, зміну й припинення правовідносин між сторонами та на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно із ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Таким чином, у процесуальному та матеріальному законодавстві передбачено обов`язок доказування, який слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Цей склад фактів визначається нормою права, що регулює спірні правовідносини.
Відповідно, звертаючись із позовом на захист свого порушеного права в зобов`язальних правовідносинах, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами підстави виникнення в боржника обов`язку та зміст цього обов`язку згідно з нормами права, що регулюють спірні правовідносини.
У свою чергу процесуальні обов`язки відповідача полягають також у здійснені ним активних процесуальних дій, наведенні доводів та наданні доказів, що спростовують існування цивільного права позивача як кредитора у зобов`язанні. Тож виходячи з принципу змагальності сторін у процесі на позивача за загальним правилом розподілу тягаря доказування не може бути покладено обов`язок доведення обставин, за які відповідає боржник.
Апеляційний суд враховує, що відповідач не надав жодного доказу, який би спростовував доводи позивача про те, що він отримав кошти за кредитним договором, зокрема, не довів, що на його банківський рахунок, платіжним засобом до якого є банківська картка з маскою 4149-49ХХ-ХХХХ-8675, не надходили кошти у погодженій сторонами кредитного договору сумі.
При цьому, апеляційним судом не беруться до уваги доводи апеляційної скарги відповідача щодо неналежності наданих позивачем доказів на підтвердження факту надання кредиту позичальнику, оскільки такі твердження не ґрунтуються на специфіці спірних правовідносин, де однією зі сторін (Кредитодавцем) є не банківська установа, а фінансова компанія, нормативно-правове регулювання діяльності якої має свої особливості, зокрема, що стосується оформлення первинної документації щодо надання кредитних коштів.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Водночас, позивач не є банком, діяльність якого регулюється спеціальним законодавством для осіб, які надають небанківські фінансові послуги. Зокрема, небанківські фінансові установи позбавлені можливості створення виписок по картковим рахункам споживачів з відображенням всіх операцій, оскільки інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.
Документи про рух коштів клієнта по рахунку, належать до інформації, що є банківською таємницею, порядок розкриття якої визначений Законом.
При цьому апеляційний суд зауважує, що такі докази, з огляду на інститут банківської таємниці, могли бути надані лише власником банківської карти, тобто відповідачем ОСОБА_1 і він, маючи вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах та безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі чи іншу картку, якою він користується, не надходили, не надав таких доказів.
З цих же підстав й не заслуговують на увагу доводи скарги про те, що позивач не заявляв клопотання про витребування доказу щодо відкриття банком карткового рахунку ОСОБА_1 .
Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності позивачем факту отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договором у сумі 4100 грн і неповернення їх кредитодавцю у встановлений строк.
Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано.
А тому наданий суду позивачем розрахунок, колегія суддів вважає належним та допустимим доказом заборгованості у справі.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравець Вікторії Анатоліївни залишити без задоволення, а рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 травня 2026 року -  без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.
Головуючий:       І.М. Стадник

Судді:        М.В. Матківська

І.В. Міхасішин