Дата документу 02.09.2026 | Справа № 545/368/26
| Провадження № 2/554/2819/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави в складі: 
Головуючого судді - Тімошенко Н.В., 
за участю секретаря судового засідання - Тоцької К.А., 
представника позивача - Нартової Оксани Євгеніївни, 
відповідачки - ОСОБА_1 , 
прокурора - Соляника О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Виконавчий комітет Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області як орган опіки та піклування, Полтавська окружна прокуратура, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, -
В С Т А Н О В И В :
Терешківська сільська рада Полтавського району Полтавської області звернулася до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що малолітній ОСОБА_2 перебував на обліку Служби у справах дітей виконавчого комітету Терешківської сільської ради з 07.11.2024 року як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах, наказ від 07.11.2024 № 01-33/66. 
Підставою для взяття на облік стало те, що дитина була свідком вчинення її батьком ОСОБА_3 домашнього насильства відносно матері ОСОБА_1 . При цьому родина проживала у незадовільних санітарно-гігієнічних умовах, у будинку-флігелі за адресою: АДРЕСА_1 , не було створено належних умов для виховання малолітньої дитини.
Позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ситуація в родині критично загострилася. До Служби у справах дітей надійшло повідомлення від інспектора СЮП ВП ПРУП ГУНП в Полтавській області про те, що за місцем проживання відповідачів стався виїзд поліції та рятувальних служб через загорання в житловому приміщенні. 
Працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в стані глибокого алкогольного сп`яніння, не контролювали свої дії та не могли забезпечити безпеку дитини. У приміщенні виникла пожежа. 
Малолітній ОСОБА_4 , який знаходився в осередку задимлення, працівниками поліції був негайно доставлений до КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» для медичного обстеження та надання допомоги. 
Згідно з повідомленням медичного закладу, у дитини виявлено недостатність харчування та ознаки занедбаності. Того ж дня батько дитини, ОСОБА_3 , працівниками поліції був затриманий та направлений до Військової служби правопорядку як особа, що самовільно залишила військову частину.
У зв`язку з наявною безпосередньою загрозою життю та здоров`ю малолітнього ОСОБА_2 , виконавчим комітетом Терешківської сільської ради 27.01.2026 року було прийнято рішення № 27 «Про негайне відібрання дитини ОСОБА_2 у батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ». 
Враховуючи, що залишення дитини з відповідачами є небезпечним для її життя та здоров`я, позивач просить суд постановити рішення про відібрання малолітнього ОСОБА_2 від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати дитину органові опіки та піклування.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Вона також надала суду копію висновку органу опіки та піклування про доцільність відібрання дитини від батьків.
Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні проти позову не заперечувала, фактичні обставини справи, викладені в позові, визнала. Вона пояснила суду, що дійсно не змогла впоратися зі складними життєвими обставинами через зловживання алкоголем, проте наразі стала на шлях виправлення, пройшла курс лікування від алкогольної залежності та бажає в майбутньому повернути дитину до виховання, коли повністю стабілізує умови життя. Також відповідачка зазначила, що її чоловік, ОСОБА_3 , про розгляд справи обізнаний, перебуває на службі і також не заперечує проти відібрання дитини на даному етапі з метою забезпечення її безпеки.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Суд ухвалив здійснювати розгляд справи за його відсутності.
Прокурор Полтавської окружної прокуратури Соляник О.О. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, вказавши, що задоволення позову є єдиним дієвим засобом захисту прав малолітнього ОСОБА_6 , оскільки поведінка батьків створювала реальну та безпосередню небезпеку для життя хлопчика.
Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, вислухавши думку прокурора та дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Згідно з копією наказу Служби у справах дітей виконавчого комітету Терешківської сільської ради № 01-33/66 від 07.11.2024 року, малолітній ОСОБА_2 був взятий на первинний облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, через загрозу домашнього насильства та неналежний догляд з боку відповідачів. Обстеженням умов проживання сім`ї від 06.11.2024 року та актом оцінки потреб сім`ї зафіксовано, що побутові умови у будинку за місцем мешкання родини були задовільними, проте у стосунках батьків спостерігалися конфлікти та випадки систематичного зловживання алкогольними напоями.
Як вбачається з матеріалів справи, 25 січня 2026 року вказані негативні чинники призвели до виникнення реальної небезпеки для життя малолітнього ОСОБА_6 . 
За викликом сусідів у зв`язку з загоранням приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , здійснено терміновий виїзд працівників ВП № 2 ПРУП ГУНП в Полтавській області. 
Встановлено, що в приміщенні сталася пожежа внаслідок безвідповідального розпалювання пічки із використанням пально-мастильних речовин (бензину) ОСОБА_3 . Батьки дитини перебували в стані важкого алкогольного сп`яніння, дитина надихалася чадним газом і була доставлена бригадою швидкої допомоги до КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради».
Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 20 лютого 2026 року у справі № 545/158/26 (суддя Любчик О.В.) ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. 
Судом у цій справі встановлено, що ОСОБА_1 25.01.2026 року близько 17:00 год. не виконала передбачені законодавством обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя малолітнього сина ОСОБА_2 , перебуваючи під впливом алкоголю допустила пожежу в будинку, чим вчинила правопорушення. Дана судова постанова набрала законної сили та є беззаперечним доказом факту неналежного виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків.
Відповідно до повідомлення медичного директора КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» № 01-18/183 від 27.01.2026 року, малолітній ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 25.01.2026 року. Діагноз дитини при госпіталізації: недостатність харчування (неуточнена), занедбаний гігієнічний стан, брудний та розірваний одяг. Це свідчить про хронічне недоїдання дитини та систематичний брак належної батьківської турботи про фізичний розвиток хлопчика.
З матеріалів справи також вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 раніше вже виявляла повне нехтування своїми батьківськими обов`язками відносно старшої дитини. 
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 01 грудня 2020 року ОСОБА_7 було позбавлено батьківських прав щодо її першої доньки - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка перебувала на обліку через неналежні умови виховання та зловживання матір`ю алкогольними напоями. Наразі старша донька виховується в сімейних формах опіки держави. Цей факт свідчить про системність та тривалість протиправної поведінки відповідачки ОСОБА_1 у сфері батьківства.
Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України при розгляді судом справ про відібрання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини та батьків.
На виконання вимог закону Виконавчим комітетом Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області як органом опіки та піклування надано суду письмовий Висновок № 01-16/25 від 27 січня 2026 року про доцільність відібрання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без позбавлення їх батьківських прав. Даний висновок затверджено на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Терешківської сільської ради (протокол № 01-05/02 від 27.01.2026 р.).
Висновок органу опіки та піклування детально аналізує стан родини, вказує на зловживання алкогольними напоями обома батьками, невиконання ними елементарних обов`язків щодо виховання та догляду за сином, невиправдане піддання життєдіяльності дитини ризику та загрозам, що підтверджено фактом пожежі у будинку. Орган опіки та піклування констатував, що залишення дитини з батьками становить загрозу для її життя і фізичного та психічного здоров`я. 
Суд вважає вказаний висновок органу опіки та піклування належним чином обґрунтованим, послідовним, таким, що повністю відповідає інтересам дитини, а тому повністю погоджується з ним.
Суд також бере до уваги, що відповідачка ОСОБА_1 під час судового розгляду надала документи, що підтверджують її спроби стабілізувати свій стан, а саме медичну довідку № F10.20/142 від 24.03.2026 року про проходження медикаментозного лікування від алкогольної залежності у приватному медичному центрі «Нарколог і Я», а також акт обстеження умов проживання від 10.07.2026 року, згідно з яким у будинку проведено частковий ремонт. 
Суд позитивно оцінює дані прагнення відповідачки та зауважує, що заходи щодо відібрання дитини без позбавлення батьківських прав є тимчасовим заходом впливу. Проте на даний час повернення дитини є передчасним, оскільки мати потребує стабільного та тривалого періоду ресоціалізації та утримання від алкоголю, а батько дитини взагалі перебуває під слідством за вчинення військового злочину (СЗЧ), не бере участі в утриманні сина та не створив жодних умов для його проживання.
Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.
При ухваленні рішення суд керується ст. 3 Конвенції про права дитини, згідно з якою в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Савіни проти України», суд зазначає, що розлучення дитини з батьками є крайнім заходом, проте у випадках, коли поведінка батьків створює реальну небезпеку для фізичного чи психічного здоров`я дитини, державні органи мають право і обов`язок вжити таких заходів задля гарантування безпеки малолітнього. Залишення малолітнього ОСОБА_6 під опікою відповідачів у сформованих обставинах прямо загрожувало його життю, що підтверджено у судовому засіданні.
За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом відібрання малолітнього ОСОБА_2 від відповідачів без позбавлення їх батьківських прав та передачі дитини органові опіки та піклування Виконавчому комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області для забезпечення безпечного виховання та розвитку дитини.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідачів у рівних частинах на користь позивача як відшкодування понесених судових витрат.
Керуючись ст.ст. 19,150, 170, СК України, ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ТТерешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Виконавчий комітет Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області як орган опіки та піклування, Полтавська окружна прокуратура, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав - задовольнити .
Відібрати малолітню дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ), від батьків матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , без позбавлення їх батьківських прав.
Передати малолітню дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області для подальшого влаштування згідно з чинним законодавством України.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок), тобто по 605,60 грн з кожного з відповідачів.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Тімошенко