Справа № 195/824/26
2/195/504/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
(ЗАОЧНЕ)
30.07.2026 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області 

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді –Кондус Л.А., при секретарі – Дєєвої Ю.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду смт.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача — Товарна біржа «УКРАЇНСЬКИЙ ЗЕМЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВИЙ ІНВЕСТЕЦІЙНИЙ РЕСУРС» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним , -
В С Т А Н О В И В :
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.
Представник позивачки — адвокат Івахненко О.О. обґрунтовує позовні вимоги тим, що 19 травня 2007 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем у справі - ОСОБА_2 , який діяв як ліквідатор Томаківського районного споживчого товариства Дніпропетровської області та арбітражний керуючий відповідно до ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2006 року № Б 24/261/06, було укладено біржовий договір купівлі-продажу майна підприємства-банкрута Томаківського районного споживчого товариства, смт. Томаківка.
Відповідно до умов, укладеного в письмовій формі договору купівлі-продажу майна, позивач придбала: Магазин № 7 «Промтовари», площею 146,2 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 ; Магазин «Комісійний», площею 122,2 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 ; Магазин № 5, площею 85,6 кв.м., розташований в АДРЕСА_2 ; Заготівельний пункт, площею 129,9 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 .
Вартість зазначеного майна, що придбавалось позивачем по договору купівлі-продажу склала 31150,00 гривень.
Майно Томаківського районного споживчого товариства відповідачем відчужувалось в установленому законом порядку шляхом проведення біржових торгів у м.Дніпропетровську на Товарній Біржі «Український Земельно-Промисловий Інвестеційний ресурс» і позивач як переможець біржових торгів стала покупцем майна, що відчужувалось ліквідатором.
Позивачка з відповідачем досягли угоди щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу: про ціну, порядок передачі у її володіння придбаної нерухомості. Цей договір 19 травня 2007 року був укладений ними в письмовій формі на Товарній Біржі «Український Земельно-Промисловий Інвестеційний ресурс», за реєстраційним номером 016/05, та згідно діючого на той час законодавства набрав чинності. 
Під час укладання зазначеного договору купівлі-продажу через товарну біржу, позивачка була впевнена в правильності та законності укладення такої угоди купівлі-продажу, оскільки, відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», у редакції, що діяла на момент укладання Договору купівлі-продажу, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. 
Про обов`язковість нотаріального посвідчення біржового договору позивач раніше була необізнана, так як при укладенні Договору їй було роз`яснено, що цей договір не підлягає нотаріальному посвідченню (ст. 15 Закону України від 10.12 1991 року «Про товарну біржу»), а дізналася тільки при вирішенні питання про відчуження належного їй зазначеного нерухомого майна.
На сьогоднішній день позивачу невідоме фактичне місцезнаходження відповідача, що унеможливлює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна в теперішній час, тому і виникла необхідність звернення з відповідним позовом до суду. 
Ухвалою судді від 04.06.2026 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правила спрощеного позовного провадження. 
Представник позивача — адвокат Івахненко О.О. подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивачки, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.59).
Відповідач ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд справи належним чином на офіційному сайті «Судової влади», від якого не надійшло до суду відзиву щодо позову або заяви про розгляд справи за його відсутності, або заяви про визнання позову. 
Третя особа: Товарна біржа «УКРАЇНСЬКИЙ ЗЕМЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВИЙ ІНВЕСТЕЦІЙНИЙ РЕСУРС» в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи, будь-яких пояснень щодо позовних вимог не надала.
Відповідно відповіді № 2883958 від 15.06.2026 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань «УКРАЇНСЬКИЙ ЗЕМЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВИЙ ІНВЕСТЕЦІЙНИЙ РЕСУРС» в стані припинення. 
З урахуванням того, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних на те причин, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, оскільки представник позивача у своїй письмовій заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України  фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини.
Судом встановлено, що 19 травня 2007 року між сторонами у справі, позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , який діяв як ліквідатор Томаківського районного споживчого товариства Дніпропетровської області та арбітражний керуючий відповідно до ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2006 року № Б 24/261/06, було укладено біржовий договір купівлі-продажу майна підприємства-банкрута Томаківського районного споживчого товариства, смт. Томаківка (а.с.8).
Відповідно до умов, укладеного в письмовій формі договору купівлі-продажу майна, позивач придбала: Магазин № 7 «Промтовари», площею 146,2 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 ; Магазин «Комісійний», площею 122,2 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 ; Магазин № 5, площею 85,6 кв.м., розташований в АДРЕСА_2 ; Заготівельний пункт, площею 129,9 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 .
Вартість зазначеного майна, що придбавалось позивачем по договору купівлі-продажу склала 31150,00 гривень (а.с.8).
Майно Томаківського районного споживчого товариства відповідачем відчужувалось в установленому законом порядку шляхом проведення біржових торгів у м.Дніпропетровську на Товарній Біржі «Український Земельно-Промисловий Інвестеційний ресурс» і позивач як переможець біржових торгів стала покупцем майна, що відчужувалось ліквідатором.
Позивач з відповідачем досягли угоди щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу: про ціну, порядок передачі у її володіння придбаної нерухомості. Цей договір 19 травня 2007 року був укладений ними в письмовій формі на Товарній Біржі «Український Земельно-Промисловий Інвестеційний ресурс», за реєстраційним номером 016/05, та згідно діючого на той час законодавства набрав чинності (а.с.8). 
З часу укладення договору купівлі-продажу нерухомості, позивачка являється власником придбаних ОСОБА_3 , вільно володіє ними та користується. Саме на її ім`я ОКП «Томаківським БТІ» на зазначені ОСОБА_4 видано Технічні паспорти та зареєстровано право власності, що підтверджується: Технічними паспортами від 22.11.2007 року, 05.05.2011 року (а.с.13-28) та Витягами про реєстрацію права власності від 31.07.2007 року за №№ 15768867, 15769197, 15769349, 15768995 (а.с.10-12).
Земельні ділянки, на яких розташовані Об`єкти Нерухомості, знаходяться у позивачки в оренді, що підтверджується Договорами оренди землі від 08.06.2016 року, 04.05.2026 року (а.с.29-33, 34-38, 39-43).
Зазначені та належні докази підтверджують те, що між позивачем та продавцем були досягнуті домовленості щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомості та відбулося повне виконання між ними договору. 
Про обов`язковість нотаріального посвідчення біржового договору позивач раніше була необізнана, так як при укладенні Договору їй було роз`яснено, що цей договір не підлягає нотаріальному посвідченню (ст. 15 Закону України від 10.12 1991 року «Про товарну біржу»), а дізналася тільки при вирішенні питання про відчуження належного їй зазначеного нерухомого майна.
З часу укладення договору купівлі-продажу нерухомості, позивач являється власником придбаних Об`єктів Нерухомості, вільно володіє ними та користується. Її прав власника ніхто не оспорює. Але відповідно до норм ст. 657 діючого Цивільного кодексу України, вона не має змоги вільно розпорядитися належним їй нерухомим майном, так як договори купівлі - продажу об`єктів нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. 
Відповідно до п.5 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року за № 1952-IV, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті, згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Відповідно до п.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року за № 1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Відповідно до діючого законодавства, а саме ст. 204 ЦК України: «Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним».
Відповідно до ст. 321 ЦК України: «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні».
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Положеннями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Гарантії здійснення прав володіння, користування та розпорядження майном, їх захист також регламентовано ст.41 Конституції України, відповідно до якої громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватись об`єктами права державної та комунальної власності, відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Згідно діючого законодавства на момент укладення між сторонами договору купівлі-продажу, державна реєстрація правочину, в тому числі, і договору купівлі-продажу нерухомого майна, законом передбачена не була. 
Відповідно до ст. 220 ЦК України: «Якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним».
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За таких обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку. 
Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Представник позивачки просить судовий збір не стягувати з відповідача на користь позивача, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування таких витрат. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4,9, 83, 229, 235, ч.2 ст. 247, 258, 259, 265, 268, 274, 280-284 ЦПК України, суд 
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача — Товарна біржа «Український Земельно-Промисловий Інвестеційний ресурс» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі - продажу майна підприємства – банкрута Томаківського районного споживчого товариства, смт Томаківка: Магазин № 7 «Промтовари», площею 146,2 кв.м., розташований в с.Преображенка, вул.Леніна, 193; Магазин «Комісійний», площею 122,2 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 ; Магазин № 5, площею 8562 кв.м., розташований в АДРЕСА_2 ; Заготівельний пункт, площею 129,9 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Томаківським районним споживчим товариством в особі Арбітражного керуючого Козаченка Володимира Михайловича у м.Дніпропетровськ 19 травня 2007 року за реєстраційним номером № 016/05 на Товарній Біржі «Український Земельно-Промисловий Інвестеційний ресурс» (ЄДРПОУ 33316058).
Сплачений у справі ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1331,20 грн. залишити в дохід держави, звільнивши від відшкодування таких витрат ОСОБА_2 .
Відомості про сторони у справі:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ). 
Відповідач: ОСОБА_2 (остання відома адреса проживання: АДРЕСА_4 ).
Третя особа: Товарна біржа «УКРАЇНСЬКИЙ ЗЕМЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВИЙ ІНВЕСТЕЦІЙНИЙ РЕСУРС», ЄДРПОУ 33316058, місцезнаходження: 52470, с.Микільське-на-Дніпрі, вул.Кірова, 9 Дніпровського району Дніпропетровської області. 
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: | | Л. А. Кондус