Справа № 201/14189/26
Провадження № 2-н/201/1952/2026

УХВАЛА
16 вересня 2026 року    м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Куць О.О., розглянувши заяву комунального підприємства «ТЕПЛОЕНЕРГО» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

КП «ТЕПЛОЕНЕРГО» Дніпровської міської ради звернулись до суду з заявою про видачу судового наказу щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.
Вивчивши матеріали заяви, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.
Заявник у заяві просив стягнути заборгованість за період з 01.10.2023 року по 31.08.2026 року.
Однак, з розрахунку заборгованості вбачається, що період виникнення заборгованості - з 01.10.2016 року по 31.08.2026 року.
Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.
Отже, вимоги заяви про видачу судового наказу поширюються на стягнення сум, які виникли як заборгованість у період часу, що виходить за межі загального строку позовної давності та встановлення даних обставин виходить за межі інституту наказного провадження.
Так, стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин переривання або зупинення строку позовної давності. Проте, пропуск строку позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.
Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.
Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 166 ЦПК України).
У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 164 ЦПК України).
З огляду на наведене, суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для відмови у видачі судового наказу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19,161,167 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити комунальному підприємству «ТЕПЛОЕНЕРГО» Дніпровської міської ради у видачі судового наказу щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.
Роз`яснити комунальному підприємству «ТЕПЛОЕНЕРГО» Дніпровської міської ради, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 166 ЦПК України).
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд м. Дніпра протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
Суддя      О.О. Куць