єдиний унікальний номер справи 546/1030/26
номер провадження 3/546/267/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2026 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Зіненка Ю.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , безробітний, РНОКПП НОМЕР_1 , 

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

29 липня 2026 року о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_1 за місцем проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною та брутальною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судове засідання 26 серпня 2026 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою (а.с. 15). У письмовому клопотанні ОСОБА_1 просив розглядати справу без його участі, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає повністю (а.с. 12).
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Відповідно до положень частини 2 статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за статтею 173-2 КУпАП не є обов`язковою. Отже, суд вважає за можливе розглянути справу з огляду на положення ч. 1 ст. 268 КУпАП. 

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами. 
Крім визнання вини ОСОБА_1 , про що він зазначив у письмовому клопотанні, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується наступними дослідженими судом доказами:
протоколом про адміністративне правопорушення від 18 серпня 2026 року серія ВАД № 396176, в якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 1);
копією рапорту СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 29 липня 2026 року, згідно з яким 29 липня 2026 року ОСОБА_3 повідомила, що по АДРЕСА_1 зять у стані алкогольного сп`яніння поводиться агресивно, тероризує її та свою дружину (а.с. 3);
заявою ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 , який вчиняє сварки з її дочкою – ОСОБА_2 та вчиняє психологічне насильство (а.с. 4);
письмовими поясненнями ОСОБА_3 , в яких вона зазначила, що 29 липня 2026 року близько 04 години 10 хвилин до будинку прийшов зять – ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та почав стукати по вікнах та вхідних дверях, після чого ОСОБА_3 впустила його. ОСОБА_1 відразу вчинив сварку з ОСОБА_2 , хапав останню за руки, вчиняв психологічне насильство. У подальшому ОСОБА_1 вийшов на вулицю та розбив вікно у будинку (а.с. 5);
письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що 29 липня 2026 року близько 04 години 00 хвилин прийшов до місця свого проживання, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Він відразу вчинив сварку з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , конфлікт відбувся на підвищених тонах, після чого ОСОБА_1 вийшов на вулицю та розбив скло вікна (а.с. 6);
формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 18 серпня 2026 року (а.с. 11).
За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Норми статті 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. 
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Частиною 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється, зокрема на подружжя.
Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
За загальними правилами ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обираючи вид стягнення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено.
Ураховуючи обставини вчинення правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутність обтяжуючих відповідальність обставини, з урахуванням суті та характеру вчиненого ним адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1  стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі - двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 665 гривень 60 коп.
Таким чином із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, 173-2, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суд 

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок на користь держави. 
Реквізити для сплати штрафу - Отримувач коштів: ГУК у Полт.обл/тг м.Решетилів/21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37959255; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Рахунок отримувача: UA868999980313090106000016606; Код класифікації доходів бюджету: 21081100; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції; Наявність відомчої ознаки: «00» Без деталізації за відомчою ознакою.
Стягнути із ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок на користь держави.
Реквізити для зарахування судового збору - Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до положення частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що згідно частин 1, 2 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня винесення. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Ю.В. Зіненко