Дата документу 06.08.2026
Справа № 334/10709/25
Провадження № 2-о/334/49/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2026 року місто Запоріжжя
Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Коломаренко К.А.,
при секретарі - Цілінко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Запоріжжя цивільну справу порядку окремого провадження за заявою за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту перебування на утриманні, 
за участі: заявника – ОСОБА_1 , представника заявника - адвоката Хмарського Р.Б., заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -
ВСТАНОВИВ:
24 грудня 2025 року до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя надійшла заява, уточнена в ході розгляду справи, ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту перебування на утриманні, в якій заявник просить: встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) перебував на утриманні померлого військовослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ), з 2013 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами медичних оглядів медико-соціальної експертної комісії з 2013 року визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи (через захворювання колінних та тазостегнових суглобів, які діагностовано у нього з 2009 року), у тому числі за наслідками повторного медичного огляду МСЕК 03 листопада 2014 року – цей статус встановлений заявнику безстроково. З народження і до теперішнього часу заявник проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїми батьками ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , старшим братом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і двома сестрами – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Старша сестра Заявника – ОСОБА_3 24 вересня 1993 року одружилась з ОСОБА_9 та переїхала мешкати до свого чоловіка. Батьки заявника – ОСОБА_10 і ОСОБА_6 померли ІНФОРМАЦІЯ_6 і 23 квітня 2017 року. Після смерті батьків, заявник разом зі своїми старшими братом ОСОБА_4 і сестрою ОСОБА_2 , та сином останньої – ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , залишились проживати однією сім`єю у квартирі за вищевказаною адресою: АДРЕСА_1 , яку вони 22 вересня 2017 року приватизували квартиру в рівних частках на кожного члена родини. В силу слабкого здоров`я, заявник останні 12 років практично не може працювати і єдиним офіційним джерелом його доходу є державна соціальна грошова допомога, що призначається особам з інвалідністю, яка виплачується йому з 2013 року по теперішній час у мінімальному розмірі. Таким чином, основним родичем, який на протязі останніх дванадцяти років забезпечував заявника, у тому числі грошима на придбання продуктів харчування, ліків та матеріальною допомогою з оплатою комунальних послуг був саме старший брат ОСОБА_4 , який в цей період працював на різних робочих спеціальностях, а також на протязі 2024-2025 років проходив військову службу у Збройних Силах України, а саме: 02 вересня 2024 року старшого брата заявника – ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 було призвано на військову службу по мобілізації в особливий період, після чого він був направлений спочатку до військової частини НОМЕР_4 (навчальний центр) для проходження базової загальновійськової підготовки, а в подальшому переведений для несення військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ). ІНФОРМАЦІЯ_10 під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини, поблизу н.п. Вишневе Ізюмського району Харківської області в результаті скиду боєприпасу з ворожого БпЛА ОСОБА_4 отримав поранення тяжкого ступеня (вибухову травму, акабуротравму, цефалічний синдром, вогнепальні осколкові сліпі поранення спини в області тазу, лівої лопатки та лівого плеча). Після отриманого поранення ОСОБА_4 було евакуйовано до стабілізаційного пункту, де йому надано першу медичну допомогу, а в подальшому переведено до спеціалізованих медичних закладів міст Харкова, Києва, Тернополя та Запоріжжя, в ході лікування він переніс декілька хірургічних операцій, після чого за висновком ВЛК КНП «ЗОКЛ» ЗОР від 04 лютого 2025 року ОСОБА_4 було рекомендовано надати відпустку для тривалого лікування після поранення протягом 60 календарних днів. На підставі вказаного висновку ВЛК та відповідного рапорту ОСОБА_4 командиром військової частини НОМЕР_1 було оформлено відпускний квиток від 05 лютого 2025 року № 354 щодо надання солдату ОСОБА_4 відпустки терміном на 60 діб з 05 лютого 2025 року по 05 квітня 2025 року. Однак, у зв`язку зі тяжким станом здоров`я, ОСОБА_4 з моменту отримання вищевказаного поранення, тобто з 28 жовтня 2024 року по 06 березня 2025 року фактично безперервно проходив декілька курсів стаціонарного лікування після поранення тяжкого ступеня, у тому числі у період з 08 січня 2025 року по 06 березня 2025 року - у відділенні фізичної та реабілітаційної медицини КНП «ЗОКЛ» ЗОР. Після виписки з КНП «ЗОКЛ» ЗОР і прибуття 06 березня 2025 року до дому, ОСОБА_4 04 квітня 2025 року (в останній день своєї відпустки) раптово помер у себе вдома (причина смерті: гостра коронарна смерть). ОСОБА_4 за свого життя був неодруженим, дітей не мав, і фактично його родина складалась з молодших сестри ОСОБА_2 і брата ОСОБА_1 , а також неповнолітнього племінника ОСОБА_11 . З вказаних членів однієї родини саме заявник за станом свого здоров`я практично не міг працювати протягом останніх дванадцяти років і весь цей час фактично знаходився на утриманні свого старшого брата ОСОБА_4 , який, зокрема, на протязі вересня 2024 року – квітня 2025 року був військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 і отримував відповідне грошове забезпечення та додаткову грошову винагороду, збільшену до 100 000 гривень за період безпосередньої участі у бойових діях з відсічі збройної агресії російської федерації проти України та за період лікування після тяжкого поранення, отриманого під час захисту Батьківщини. Зокрема, старший брат ОСОБА_4 на регулярній основі перераховував частину свого грошового забезпечення для утримання заявника, як свого молодшого брата – інваліда. Однак, з урахуванням захворювань заявника і вад його опорно-рухомого апарату (хода із значними болями тільки на короткі дистанції за допомогою милиці), що обмежує його життєдіяльність, грошові кошти ОСОБА_4 перераховував на банківський картковий рахунок своєї молодшої сестри ОСОБА_12 , яка вела спільне сімейне господарство, зокрема сплачувала рахунки за комунальні послуги, закупала продукти і готувала їжу для себе з сином ОСОБА_13 , та своїх братів – ОСОБА_4 і заявника. Таким чином, сукупність вищевказаних обставин дає підстави для висновку, що на момент смерті старшого брата ОСОБА_4 заявник перебував на його утриманні, оскільки грошової соціальної допомоги по інвалідності (2 361,00 грн. на місяць), яка набагато нижче прожиткового мінімуму (загальний показник у 2025 році – 2920,00 грн.) було вочевидь недостатньо для його проживання і харчування без допомоги членів своєї родини. Тобто, саме грошова допомога від старшого брата ОСОБА_4 була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Встановлення юридичного факту перебування Заявника, як фізичної особи, на утриманні свого старшого брата ОСОБА_4 необхідно Заявнику для отримання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця та вирішення питання про виплату пенсії по втраті годувальника, а також одержання одноразової грошової допомоги після смерті свого старшого брата – військовослужбовця ОСОБА_4 , що пов`язана із проходженням військової служби.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2025 року визначено для розгляду справи головуючого суддю Коломаренко К.А.
Ухвалою суду від 26.12.2025 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. 
22.01.2026 року від представника військової частини НОМЕР_1 – Михно А.О. (діє на підставі Довіреності №13712194 від 28.12.2025 року) про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами.
27.02.2026 року від представника заявника – адвоката Хмарського Р.Б. надійшла уточнена заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту перебування на утриманні.
19.03.2026 року від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про проведення судового засідання 19.03.2026 року без його участі.
Ухвалою суду від 06.04.2026 року залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб - Міністерство оборони України та Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області; прийнято до розгляду уточнену заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту перебування на утриманні. 
16.04.2026 року представник Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області Струч С.В. подала заяву, сформовану в системі «Електронний суд» про розгляд справи без участі Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області.
29.04.2026 року до суду від представника Міністерства оборони України – Лукашова Р.С. (діє на підставі Довіреності) надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у відповідного Відділу державної реєстрації актів цивільного стану відомості (повні витяги щодо цих відомостей) про наявність актових записів щодо батьків, дружини та дітей у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та у випадку їх наявності залучити до участі у справі в якості заінтересованих осіб.
29.04.2026 року до суду від представника Міністерства оборони України – Лукашова Р.С. (діє на підставі Довіреності) надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів (правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 520/6518/17). Заявник ОСОБА_1 , 1983 року народження, з 2013 року є особою з інвалідністю ІІІ групи через захворювання суглобів. Як вбачається з матеріалів справи, єдиним офіційним джерелом його доходу є державна соціальна допомога особам з інвалідністю. Довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 489/0401 від 25 листопада 2025 року підтверджує, що у період з липня по листопад 2025 року йому щомісяця нараховувалась сума у розмірі 2361,00 грн. Докази, які долучені до матеріалів справи, не свідчать про факт повного утримання заявника загиблим.
Ухвалою суду від 01.06.2026 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області (код ЄДРПОУ 20490012) інформацію про доходи ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) за період часу з 2013 року по час його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_12 ; витребувано у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (код ЄДРПОУ: 04011970) відомості (повні витяги щодо цих відомостей) про наявність актових записів щодо батьків, дружини та дітей у ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).
09.06.2026 року на виконання ухвали суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області надійшла інформація про доходи ОСОБА_4 за період часу з 2013 року по час його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_12 .
01.07.2026 року на виконання ухвали суду від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшли відомості про наявність актових записів щодо батьків, дружини та дітей у ОСОБА_4 .
Заявник ОСОБА_1 в судовому засідання пояснив, що останні 12 років він важко пересувається. Померлий брат – ОСОБА_4 був його помічником по життю, допомагав йому існувати. Після смерті брата у нього немає жодної фінансової підтримки. Заявник, його померлий брат ОСОБА_4 та сестра зі своїм сином проживали разом в одній квартирі. Сестра сплачувала комунальні послуги за допомогою брата ОСОБА_4 .. Він працював на підприємстві електромонтером. Коли його мобілізували, грошове забезпечення він пересилав сестрі, яка їх витрачала також і на потреби заявника. Коли брат помер, стало дуже важко жити в матеріальному плані. Просив задовольнити його заяву повністю для подальшого отримання заявником статусу члена сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця та вирішення питання про виплату пенсії по втраті годувальника, а також одержання одноразової грошової допомоги після смерті свого старшого брата – військовослужбовця ОСОБА_4 , що пов`язана із проходженням військової служби.
Представник заявника – адвокат Хмарський Р.Б. в судовому засіданні наполягав на задоволенні заяви у повному обсязі. Просив долучити до матеріалів справи медичну документацію та довідки про доходи заявника. 
Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердили всі обставини, викладені заявником, проти задоволення заяви не заперечували. 
Представник Міністерства оборони України – Лукашов Р.В. в судове засідання не з`явився. Ухвалою суду від 13.05.2026 року було задоволено клопотання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України – Лукашова Руслана Сергійовича про участь в усіх судових засіданнях в режимі відеоконференції, проте при спробі приєднати представника до участі у відеоконференції, ОСОБА_14 був не в мережі.
Представник Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області Струч С.В. в судове засідання не з`явилася, проте 16.04.2026 року подала заяву про розгляд справи без участі Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Представники заінтересованих осіб військової частини НОМЕР_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_13 , в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, хоча були належним чином та завчасно повідомленими про дату, час та місце судового засідання.
В судовому засіданні 29.07.2026 року у відповідності до положень статті 244 ЦПК України, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення у справі. Ухвалення та проголошення судового рішення було відкладено до 06.08.2026 року. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, суд дійшов наступних висновків. 
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються в тому числі справи про встановлення фактів, що має юридичне значення.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , є рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , що підтверджується наступними доказами:
- копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , серії НОМЕР_5 від 07.06.1983 року, де батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ;
- копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , серії НОМЕР_6 від 23.04.1975 року, де батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 , є рідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_15 серії НОМЕР_7 , а також свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_8 від 24.09.1993 року, згідно якого відбулась зміна пізвища з « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_17 ».
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , є рідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_18 серії НОМЕР_9 , а також свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_10 від 01.09.2022 року, згідно якого відбулась зміна прізвища з « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_19 ».
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , є сином ОСОБА_20 , та, відповідно племінником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_11 від 31.07.2008 року.
Матір заявника - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , померла ІНФОРМАЦІЯ_18 , про що свідчить Свідоцтво про смерть (видане повторно) серії НОМЕР_12 від 21.06.2025 року.
Батько заявника - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_19 , помер ІНФОРМАЦІЯ_20 , про що свідчить Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_13 від 24.04.2017 року.
Згідно Свідоцтва на житло № НОМЕР_14 від 22.09.2017 року, районною адміністрацією ЗМР по Дніпровському району посвідчено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях ОСОБА_4 (1/4), ОСОБА_1 (1/4), ОСОБА_20 (1/4), ОСОБА_11 (1/4).
02 вересня 2024 року старшого брата заявника – ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 було призвано на військову службу по мобілізації в особливий період, після чого він був направлений спочатку до військової частини НОМЕР_4 (навчальний центр) для проходження базової загальновійськової підготовки, а в подальшому переведений для несення військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_15 від 02.09.2024 року.
ІНФОРМАЦІЯ_10 під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини, поблизу н.п. Вишневе Ізюмського району Харківської області в результаті скиду боєприпасу з ворожого БпЛА ОСОБА_4 отримав поранення, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 про обставин травми від 04.11.2024 року.
Після отриманого поранення ОСОБА_4 було евакуйовано до стабілізаційного пункту, де йому надано першу медичну допомогу, про що свідчить довідка форми №100. В подальшому ОСОБА_4 переведено до спеціалізованих медичних закладів міст Харкова, Києва, Тернополя та Запоріжжя, про що свідчать довідки копії виписок медичних закладів.
Згідно довідки ВЛК КНП «ЗОКЛ» ЗОР №1032 від 04 лютого 2025 року ОСОБА_4 було рекомендовано надати відпустку для тривалого лікування після поранення протягом 60 календарних днів, на підставі чого командиром військової частини НОМЕР_1 було оформлено відпускний квиток №354 від 05 лютого 2025 року щодо надання солдату ОСОБА_4 відпустки терміном на 60 діб з 05 лютого 2025 року по 05 квітня 2025 року. 
У період з 08 січня 2025 року по 06 березня 2025 року ОСОБА_4 проходив декілька курсів стаціонарного лікування після поранення тяжкого ступеня у відділенні фізичної та реабілітаційної медицини КНП «ЗОКЛ» ЗОР, про що свідчать виписки з медичної карти стаціонального хворого (відділення фізичної та реабілітаційної медицини) №666 від 04.02.2025, №3056 від 19.02.2025, №4264 від 06.03.2025. 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , помер ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується Лікарським свідоцтвом про смерть №1969 від 05.04.2025 року та Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_16 від 05.04.2025 року.
Згідно зі змістом сповіщення сім`ї, виданим ІНФОРМАЦІЯ_8 14 квітня 2025 року за № СЗ/3911 ОСОБА_2 : «…солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , … перебуваючи на лікуванні помер ІНФОРМАЦІЯ_12 у себе в помешканні. Причина смерті: гостра коронарна смерть (смерть пов`язана із проходженням військової служби, але не пов`язана з захистом Батьківщини)».
Згідно відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відсутні актові записи про шлюб та народження дітей у ОСОБА_4 .
Згідно виписного епікризу з історії хвороби №1087, виданого Кардіологічним відділенням МКЛ 09.04.2009 року, заявнику ОСОБА_1 встановлено діагноз: остеоартроз, асептичний некроз голівок обох стегон. 
Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнаний особою з інвалідністю ІІІ групи безстроково, що підтверджується Довідкою до акта огляду МСЕК серії АВ №0289920 від 03.11.2014 року.
Згідно Довідки №204 від 16.03.2026 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку у сімейного лікаря КНП «Правобережний центр» з діагнозом: Двобічний коксартроз ІІІ ступеня, загострення; інтенсивний больовий синдром; порушення функції опори та ходи; з 17.03.2026 року по 31.03.2026 року знаходиться на амбулаторному лікуванні в умовах стаціонару вдома.
Згідно Довідки №б/н від 13.04.2026 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку у сімейного лікаря КНП «Правобережний центр» з діагнозом: Двобічний коксартроз ІІІ ступеня; інтенсивний больовий синдром; порушення функції ходи; продовжує лікування в умовах стаціонару вдома.

Згідно Довідки №б/н від 11.05.2026 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку у сімейного лікаря КНП «Правобережний центр» з діагнозом: Двобічний коксартроз ІІІ ступеня з вираженим порушенням функції опори та ходи; інтенсивний больовий синдром; потребує амбулаторного лікування та планового оперативного лікування.
Згідно з довідкою про отримання допомоги відділу опрацювання документації № 1 ГУ ПФУ в Запорізькій області від 25 листопада 2025 року №489/0401, розмір щомісячної допомоги у період з липня 2025 року по листопад 2025 року складав 2 361,00 гривень щомісяця. 
Згідно інформації про доходи ОСОБА_4 за період часу з 2013 року по час його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка надійшлавід Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області вбачається, що ОСОБА_4 отримано заробітню плату (доходи) за 2013 рік в загальному розмірі 13 620,46 гривень, за 2014 рік – 13 934,18 гривень; за 2015 рік – 0,00 гривень; за 2018 рік – 10 397,73 гривень; за 2019 рік – 600,00 гривень; за 2020 рік – 38 738,39 гривень; за 2021 рік – 44 107,65 гривень; за 2022 рік – 6 600,00 грн (лише в січні місяці); за 2023 рік – 0,00 гривень; за 2024 рік – 354 218,85 гривень.
Згідно відповіді №3097983 від 29.07.2026 року з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, ОСОБА_2 всього отримано за 2019 рік – 24 970,00 гривень, за 2020 рік – 15 526,00 гривень, за 2023 рік – 77 142,44 гривень, за 2024 рік – 93 545,02 гривень, за 2025 рік – 115 642,00 гривень.
Згідно виписки по рахунку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , яка, як встановлено з показів свідків, проживала разом з братами ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , вбачається зарахування коштів від ОСОБА_21 , а саме: в період з 09.01.2024 року по 09.04.2025 року загальному розмірі 157 716,00 гривень.
Згідно відповіді №3097975 від 29.07.2026 року з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, ОСОБА_22 всього отримано за 2015 рік – 4 808,28 грн, за 2019 рік - 18 440,00 грн, за 2020 рік – 21 157,00 грн, за 2021 рік - 21 818,00 грн, за 2022 рік – 24 868,00, за 2023 рік – 25 200,00 грн, за 2024 рік – 28 332,00 грн, за 2025 рік – 14 271,11 грн, за 2026 рік – 47 148,73 грн.
Згідно виписки по рахунку ОСОБА_1 (інформація про окремі транзакції), відкритого в АТ КБ «Приватбанк», вбачається зарахування коштів від ОСОБА_21 , а саме: 18.09.2024 року в розмірі 995,00 гривень, 19.09.2024 року в розмірі 497,50 гривень, 14.10.2024 року в розмірі 348,25 гривень, 23.12.2024 року в розмірі 995,00 гривень. 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила, що вона сусідка ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_13 (сина ОСОБА_26 ). Раніше з ними ще проживали батьки, проте матір давно померла, батько також нещодавно помер. Зазначила, що ОСОБА_24 не працював, оскільки вже більше п`яти років має інвалідність. Працював лише старший брат ОСОБА_25 , з яким на заводі працював її чоловік. Всі кошти йшли на лікування ОСОБА_24 . ОСОБА_26 завідувала домашнім господарством. Чи передавав ОСОБА_25 банківську картку ОСОБА_26 не бачила, проте ОСОБА_26 говорила, що ОСОБА_25 допомагає фінансово. ОСОБА_25 давав гроші ОСОБА_24 , але які суми їй не відомо. Востаннє ОСОБА_25 працював на птахофабриці. У вересні 2024 року ОСОБА_25 мобілізували, а потім повідомив, що в нього травма хребта. Заходила до ОСОБА_25 привітати його з днем народження, а на наступний день він помер. 
Свідок ОСОБА_27 зазначив, що він сусід ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_13 (сина ОСОБА_26 ). Вже 10 років проживає з ними по сусідству, ОСОБА_24 завжди з палицею, отримує пенсію три тисячі. Він, як сусід, допомагає родині з гуманітарною допомогою. Коли ОСОБА_24 загострення по його хворобі, він може бути лежачий та взагалі не вставати. ОСОБА_28 керувала ОСОБА_26 , ОСОБА_25 допомагав. ОСОБА_25 працював, а ОСОБА_26 все планувала по дому. У ОСОБА_25 не було ані дружини, ані дітей. Його сім`я це брат та сестра. В цій сім`ї панувала повна довіра, вони ніколи не сварились. ОСОБА_24 не може працювати, йому треба допомагати жити. ОСОБА_25 відігравав велику фінансову роль в цій родині. Приблизно у 2024 році ОСОБА_25 призвали на службу, потім з ним довго не було зв`язку, а пізніше він зателефонував та повідомив, що не відчуває ніг. Він довго їздив по госпіталях лікувався. Коли ОСОБА_25 не стало, ОСОБА_24 зателефонував та попросив купити води чи хліба (точно не пам`ятає).
Свідок ОСОБА_29 суду показала, що її сім`я товаришує з родиною ОСОБА_16 . ОСОБА_25 допомагав грошима ОСОБА_26 та ОСОБА_24 . ОСОБА_24 має інвалідність, не може сам себе обслужити, отримує пенсію дві тисячі. Господарством займалася ОСОБА_26 , ОСОБА_25 допомагав фінансово, та міг давати свою банківську карту ОСОБА_26 . ОСОБА_25 призвали на службу у 2024 році, він отримав поранення, а у 2025 році ОСОБА_25 помер.
Відповідно ч. 2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно вимог ч. 3 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачені соціальні виплати, в тому числі і одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця ЗСУ в період воєнного стану.
Як зазначено в ч.4 ст.16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування.
Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно дослідити зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як вбачається з виписок по банківським рахункам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка, як встановлено з показів свідків веде господарство, оскільки ОСОБА_1 маломобільний, грошові кошти на рахунок ОСОБА_2 від померлого ОСОБА_4 надходили в період з 09.01.2024 року по ІНФОРМАЦІЯ_12 , а на рахунок ОСОБА_1 – у вересні, жовтні та грудні 2024 року. Тобто загалом в період з січня 2024 року по квітень 2025 року підтверджено факт утримання ОСОБА_1 його братом ОСОБА_4 . 
Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним основним джерелом засобів для існування Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи яка надавала йому утримання.
Конституційний Суд України в рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1- 8/99 (№ 5-рп/99) роз`яснив, під членом сім`ї військовослужбовця треба розуміти особу, пов`язану кровними (родинними) зв`язками або шлюбними відносинам постійним проживанням з військовослужбовцем, веденням з ним спільного господарства. До кола членів сім`ї військовослужбовця належать його (її) дружина (чоловік), їх діти, батьки. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні.
Членом сім`ї, що перебуває на утриманні військовослужбовця (пункт 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), є та з визначених у пункті 1 цього Рішення особа, що перебуває на повному утриманні військовослужбовця або одержує від нього допомогу, яка є для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Це особи, що не мають власних доходів, або особи, пенсія, стипендія чи інший сукупний середньомісячний доход яких не перевищує офіційно встановленої межі малозабезпеченості (до законодавства визначення прожиткового мінімуму). До них належать зокрема непрацездатні.
Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Тому, отримання особою інших виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування її на утриманні.
Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що заявником належними та допустимими доказами не підтверджено факт його перебування на утриманні брата за період з 2013 року по грудень 2023 року. До вказаного висновку суд доходить в тому числі дослідивши відомості про доходи ОСОБА_4 за період з 2013 року, з якого вбачається відсутність відомостей про будь-які доходи за період з 2015 року по жовтень 2018 року взагалі, з лютого 2019 року по січень 2020 року, в березні – червні 2020 року, в березні-червні 2021 року, та з лютого 2022 року по лютий 2024 року. При цьому, доводи представника заявника про неофіційне працевлаштування ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Тобто відсутні відомості про надання в цей період грошових коштів з боку ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_1 .
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що належними та допустимими доказами, які є достатніми і достовірними, доведено той факт, що ОСОБА_1 перебував на утриманні свого брата ОСОБА_4 в період з січня 2024 року по день його загибелі ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Враховуючи викладене, суд вважає, що встановлення факту перебування на утриманні, про який просить заявник, знайшло підтвердження в судовому засіданні частково і його об`єктивність не викликає в суду сумніву, а тому заява про встановлення факту перебування на утриманні є обґрунтованою та підлягає задоволенню частково.
Згідно вимог ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-78, 81, 258, 263, 268, 272, 293, 294, 315 ЦПК України суд 
У Х В А Л И В :
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Міністерство оборони України, Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту перебування на утриманні, задовольнити частково. 
Встановити факт утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на утриманні брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ), з січня 2024 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення ,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Коломаренко К. А.