ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
	Справа № 636/6620/26  Провадження№ 1-кп/636/1949/26	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2026 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого – судді ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному провадженні в судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 12024226290000142 за обвинуваченням 
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3ст. 309 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, відбуваючого покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія № 12»
у вчиненні кримінального правопорушення – кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
встановив:
ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення – кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України за встановлених, у судовому засіданні, обставин.
Так,  ОСОБА_2 , у вересні 2023, перебуваючи на узліссі лісового масиву, поблизу с. Нова Гнилиця, Чугуївського району, Харківської області, виявив дикорослий кущ конопель. Після чого усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи цього, з мотивів реалізації особистих потреб, з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту, зірвав вказану рослину та переніс її до місця свого проживання тим самим придбав. Надалі висушив її, подрібнив, чим незаконно виготовив та почав зберігати наркотичний засіб. 
Після чого 18.05.2024 ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що в його особистих речах перебуває наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, рухався на велосипеді, з м. Чугуєва, Харківської області до м. Харків, Харківської області, чим вчинив незаконне перевезення наркотичного засобу без мети збуту, де на блокпосту «Дім», за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, автодорога «Київ-Харків-Довжанський»., був зупинений працівниками поліції відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року № 1455 «Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», ст. 23, 24, 32 ЗУ «Про Національну поліцію», для перевірки документів.
В подальшому, 18.05.2024 у період часу з 11 год. 35 хв. по 11 год. 42 хв., працівниками поліції було здійснено виїзд з метою огляду місця події за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, автодорога «Київ-Харків-Довжанський», біля блокпосту «Дім», де ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно надав з багажнику велосипеду картонну коробку, у якій знаходився полімерний пакет та паперовий згорток, в середині яких містилась подрібнена речовина зеленого кольору. 
Відповідно до висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-24/14242-НЗПРАП від 29.05.2024, надана на дослідження речовина рослинного походження, масою 2,9147 г, 48,7329 г, вилучена «18.05.2024 за адресою: Харківська область, Чугуївський район, вул. Харківська 2А, поблизу блокпосту «ДІМ», є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено – канабіс. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину становить: 2,6840 г, 43,5486 г.
Наведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до заяви обвинуваченого  ОСОБА_2  щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_3 обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення – кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. ОСОБА_2 згоден з встановленими досудовим розслідуванням обставинами кримінального проступку та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без його виклику та без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення – кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України повністю доведена.
Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_2 суд враховує його щире каяття та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, віднесених законодавством до кримінальних проступків, особу винного та обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, його відношення до скоєних кримінальних проступків та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.
Відповідно до статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених санкцією статті Особливої частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги щодо необхідності й достатності покарання для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також те, що він вже засуджений вироком Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року за ч. 3 ст. 309 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Разом із тим судом встановлено, що кримінальний проступок, який є предметом розгляду у цьому кримінальному провадженні, був вчинений до постановлення вироку Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року.
Таким чином, після постановлення зазначеного вироку встановлено, що засуджений винен ще в іншому кримінальному правопорушенні, яке було вчинене до постановлення попереднього вироку.
За таких обставин остаточне покарання підлягає визначенню відповідно до частини четвертої статті 70 КК України, яка передбачає, що за правилами, передбаченими частинами першою – третьою цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Визначаючи спосіб призначення остаточного покарання, суд бере до уваги положення статті 72 КК України, відповідно до яких покарання у виді позбавлення волі є більш суворим видом покарання, ніж покарання у виді обмеження волі.
З огляду на викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді одного року обмеження волі, після чого, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року.
На переконання суду, саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50 та 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним, справедливим і цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, а саме дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 № СЕ-19/121-24/14242-НЗПРАП від 29.05.2024 у розмірі 2271,84 грн грн. підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.
Запобіжні заходи відносно ОСОБА_2 не обирались.
Керуючись ст. 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд
Керуючись ст. ст. 174, 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.
На підставі частини четвертої статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року, остаточно призначити  ОСОБА_2 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Початок строку відбування остаточного покарання ОСОБА_2 відраховувати з дня фактичного затримання обвинуваченого в порядку виконання вироку Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2024 року. 
Речові докази у кримінальному провадженні:  zip-пакет, опечатаний паперовою біркою з надписом Харківський НДЕКЦ МВС України висновок №СЕ-19/121-24/14242-НЗПРАП від 29.05.2024, кп (справи) 12024226290000142 від 19.05.2024, у якому знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено – канабіс. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину становить: 2,6840 г, 43,5486 г – знищити; CD-R диск Artex 700 MB на якому знаходиться 1 (один) фрагмент відеозапису з відеокамери «Panasonic HCV-260» за 18.05.2024, за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Харківська 2А, біля блок-посту «Дім» – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути зі ОСОБА_2 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, а саме дослідженнян матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 № СЕ-19/121-24/14242-НЗПРАП від 29.05.2024 у розмірі 2271,84 грн грн. – на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Суддя          ОСОБА_1