справа № 361/5925/24
провадження № 1-кп/361/1000/24
29.07.2026

ВИРОК
Іменем України
29 липня 2026 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді ОСОБА_1 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 
№ 12024116130000266 від 29.05.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бровари, Броварського району, Київської області, громадянина України, українця, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, не депутата, не інваліда, із середньою освітою, не маючого на утримані малолітніх дітей, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК України), 
В С Т А Н О В И В:
28 травня 2024 року ОСОБА_4 близько 18 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: Київська область, Броварський район, місто Бровари, на вул. Незалежності, неподалік будинку №10-А на узбіччі ґрунтової дороги помітив зіп-пакет з наявною кристалічною речовиною білого кольору, піднявши його, зрозумів, що його вміст це психотропна речовина, обіг якої заборонено –«4-ММС (4-метилметкатинон), оскільки періодично його вживає. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої заборонено –«4-ММС (4-метилметкатинон), для особистого вживання, без мети збуту.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 помістив зіп-пакет з наявною кристалічною речовиною білого кольору до лівої верхньої кишені куртки, в яку був одягнений, тим самим незаконно придбав та почав зберігати психотропну речовину, обіг якої заборонено –«4-ММС (4-метилметкатинон), для особистого вживання, без мети збуту.
Вказану психотропну речовину ОСОБА_4 незаконно зберігав у лівій верхній кишені своєї куртки до 19 години 44 хвилини 28.05.2024, а саме до моменту вилучення працівниками Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за адресою: Київська область, Броварський район, , місто Бровари, на вул. Незалежності, неподалік будинку №10-А.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.
Допитаний у судовому засіданні  ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Обвинувачений показав, що в 2024 році (точної дати та часу не пам`ятає) він перебував в місті Бровари (точної адреси не пам`ятає), де на узбіччі дороги біля під`їзду багатоквартирного будинку помітив згорток фольги, піднявши його і розкривши, він побачив прозорий зіп-пакет з кристалічною речовиною. Він зрозумів, що всередині цього пакету знаходиться психотропна речовина – метилметкатинон, оскільки на той час, регулярно вживав психотропні речовини. Надалі, він поклав цей пакет в кишеню своєї куртки з метою вжити вдома психотропну речовину, яка містилася в ньому. Надалі, він був зупинений працівниками поліції, яким він видав психотропну речовину. Розкаюється у скоєному, розуміє що вчинив неправильно та просить суд суворо не карати. Зазначив, що пройшов реабілітацію від наркотичної залежності, а тому психотропні речовини більше не вживає та встав на шлях виправлення.
За таких обставин суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій  ОСОБА_4 , за ч 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за статтею 309 КК України.
Суд враховує, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті та що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження. Водночас судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Сторони кримінального провадження клопотали про розгляд кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Роз`яснивши учасникам провадження положення цієї норми КПК України, зокрема, про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, заслухавши думку учасників судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість  ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених статей 65 КК України, суд при виборі покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. 
Суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України є кримінальним проступком відповідно до ст. 12 КК України. Водночас суд бере до уваги, що ОСОБА_4 , має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, за місцем проживання зарекомендував себе добре, порушень громадського порядку не допускає, наркотичними засобами та алкогольними напоями не зловживає, скарг від сусідів не надходило, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий. Також суд враховує, що ОСОБА_4 проходить реабілітацію у зв`язку з вживанням психоактивних речовин.
Обставинами, які пом`якшують покарання згідно з ст. 66 КК України  є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України відсутні.
Враховуючи, перелічені вище обставини та інформацію про особу винного, а також те що відомостей про працевлаштування ОСОБА_4 , у тому числі неофіційного, в матеріалах справи немає, суд дійшов висновку про те, що до обвинуваченого слід застосувати покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік, оскільки таке покарання буде достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Покарання у виді штрафу, на переконання суду недоцільно застосовувати до обвинуваченого, оскільки у нього немає постійного джерела доходу, яке дозволить йому виплатити штраф і може стати для нього надмірним фінансовим тягарем.
Відповідно до ч.1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду, згідно ч.2 ст. 59-1 КК України, такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. На підставі п.4 ч.3 ст.59-1 КК України суд покладає на засудженого обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Стосовно процесуальних витрат суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Тому, витрати на проведення: судової експертизи від 14.03.2025 № СЕ-19/111-24/32444-НЗПРАП у розмірі 2271 грн 84 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_4 .
Щодо долі речових доказів суд зауважує таке.
Згідно з пунктом 9 частини 3 статті 100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується. Отже, суд дійшов висновку, що речовий доказ - спеціальний пакет 0013857 Київського НДЦК в якому знаходиться психотропна речовина, обіг якої заборонено –«4-ММС (4-метилметкатинон), який передано до кімнати зберігання речових доказів Броварського РУП ГУНП в Київській області слід знищити. 
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов у справі не заявлявся. Майнова шкода завдана кримінальним правопорушенням не завдана.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 615 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_4 засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 користь держави судові витрати за залучення експерта у розмірі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн 84 (вісімдесят чотири) копійки.
Знищити речовий доказ – спеціальний пакет 0013857 Київського НДЦК в якому знаходиться психотропна речовина, обіг якої заборонено –«4-ММС (4-метилметкатинон), який передано до кімнати зберігання речових доказів Броварського РУП ГУНП в Київській області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1