ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
08.09.2026 | Справа № 910/7845/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛЯ" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ФУД ТРЕЙД" 
про стягнення 1657975,41 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ
Короткий зміст позовних вимог 
Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "ВОЛЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ФУД ТРЕЙД" про стягнення 1657975,41 грн, з яких: 1548360,00 грн - заборгованість за поставлений товар, 29270,37 грн - пеня, 2927,04 грн - 3% річних, 77418,00 грн - штраф.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №26/02/26 від 26.02.2026 в частині оплати за поставлений товар.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань 
Ухвалою від 01.07.2026 Господарський суд міста Києва вказану позовну заяву залишив без руху. 
02.07.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Господарський суд міста Києва ухвалою від 07.07.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, визнав справу №910/7845/26 малозначною та розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання). 
З метою повідомлення відповідача про розгляд справи ухвала суду про відкриття провадження у справі від 07.07.2026 направлена судом до електронного кабінету відповідача.
Згідно із п.2 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Згідно із повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи ухвала суду про відкриття провадження доставлена до електронного кабінету відповідача 07.07.2026 о 18:20, а отже вважається врученою відповідачу 08.07.2026. 
Відтак, згідно із п.2 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.
Суд враховує, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до приписів ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.
Згідно із ч.8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Частиною 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позиція позивача.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання умов договору поставки №26/02/26 від 26.02.2026 у період з 28.02.2026 по 20.03.2026 поставив відповідачу товар на загальну суму 2030820,00 грн.
04.05.2026 відповідач повернув позивачу товар на суму 482460,00 грн.
Таким чином, заборгованість відповідача за поставлений товар становить 1548360,00 грн.
21.05.2026 позивач надіслав відповідачу вимогу від 20.05.2026 про сплату до 31.05.2026 заборгованості за договором поставки №26/02/26 у розмірі 1548360,00 грн, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку від 21.05.2026 та накладної АТ "Укрпошта" №1803401281613. 
Оскільки відповідач допустив порушення виконання зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ФУД ТРЕЙД" основного боргу у сумі 1548360,00 грн, а також 3% річних у сумі 2927,04 грн, пені у сумі 29270,37 грн та штрафу у сумі 77418,00 грн.

Позиція відповідача. 
Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу, не подав.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
26.02.2026 між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "ВОЛЯ" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ФУД ТРЕЙД" (відповідач, покупець) укладений договір поставки №26/02/26 (далі - договір).
Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність в обумовлені строки покупцю визначений цим договором товар, а покупець зобов`язується приймати вказаний товар та своєчасно здійснювати його оплату.
Згідно із п.1.2, п.1.3 договору предметом даного договору являється: овочі свіжі, загальна кількість товару у кожній партії, асортимент та ціна товару визначається постачальником та покупцем шляхом підписання видаткових накладних, які складаються на підставі замовлень покупця затверджених постачальником. 
У пунктах 2.5., п.2.6. договору сторони погодили, що фактична кількість товару, згідно п.2.5 договору, буде встановлено на підставі відвантажувальних документів (накладних, товарно-транспортних накладних). Зважування відбувається на складі постачальника в момент приймання товару. Кількість, виявлена під час зважування, за вирахуванням відходів, фіксується у відвантажувальних документах. Датою відвантаження є дата вказана у відвантажувальних документах, підписана з обох боків. Право власності на товар переходить з моменту підписання відвантажувальних документів представниками сторін. 
У п.3.2 сторони погодили, що покупець здійснює 100% попередню оплату шляхом перерахунку грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, або готівкою в касу постачальника. 
Згідно із п.3.6. договору оплата товару об`ємом 42000 кг, в період з 25 лютого 2026 року по 2 березня 2026 року здійснюється покупцем з відстроченням платежу на 14 днів з моменту прийняття товару та підписання всіх товарно супроводжувальних документів. 
Відповідно до п.3.7. договору оплата товару об`ємом 63000 кг в період з 03 березня 2026 року по 08 березня 2026 року здійснюється з відстроченням платежу строком на 21 день.
Згідно п.4.2 договору покупець зобов`язується: прийняти товар; здійснити оплату за товар у розмірах та строки, визначені даним договором; здійснити вчасне та повне виконання умов даного договору.
Відповідно до п.5.4 договору за несвоєчасну та (або) у неповному розмірі оплату вартості товару згідно умов даного договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від неоплаченої вартості товару. Нарахування пені припиняється через один рік від дня, коли покупець зобов`язаний був здійснити оплату товару. До вимоги про стягнення неустойки, передбаченої цим договором, застосовується строк позовної давності в два роки. 
У п.5.5. договору передбачено, що у випадку затримки оплати за отриманий товар більш як на 30 днів покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 5% (п`ять відсотків) від суми боргу. А також покупець сплачує суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, 3% (три відсотки) річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України та реальні збитки, що були понесення стороною для захисту свого порушеного права. 
За порушення строку прийняття товару більш ніж на п`ять днів, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 2% від вартної товару, прийняти який він відмовився чи невибраного у строк товару, а також відшкодовує постачальнику збитки, пов`язані з його зберіганням та упущену вигоду у повному обсязі. (п.5.6. договору).
У п.2.13 сторони погодили, що термін дії договору до 31 грудня 2027 року.
Як підтверджується доданими до позовної заяви видатковими накладними №234 від 28.02.2026, №235 від 28.02.2026, №236 від 02.03.2026, №237 від 02.03.2026, №247 від 04.03.2026, №256 від 05.03.2026, №309 від 16.03.2026, №311 від 17.03.2026, №364 від 20.03.2026 позивач у період з 28.02.2026 по 20.03.2026 поставив відповідачу товар на загальну суму 2030820,00 грн.
Відповідно до зворотних накладних від покупця №47 від 04.05.2026 та №48 від 04.05.2026 відповідач повернув позивачу товар на суму 482460,00 грн.
Таким чином, за розрахунком позивача заборгованість відповідача за поставлений у період з 28.02.2026 по 20.03.2026 становить 1548360,00 грн (2030820,00 грн (сума поставленого товару) - 482460,00 грн (сума повернутого товару)).
Між сторонами підписані акти звірки розрахунків, згідно із якими станом на 31.03.2026 заборгованість відповідача перед позивачем становить 2030820,00 грн, а станом на 07.05.2026 - 1548360,00 грн.
Оскільки відповідач не оплатив вартість поставленого товару позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 1548360,00 грн, а також 3% річних у сумі 2927,04 грн, пені у сумі 29270,37 грн та штрафу у сумі 77418,00 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із до ч. 2 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та відображають реальні господарські операції.
За правовою природою первинні документи є документами, які посвідчують виконання зобов`язань (констатують, фіксують певні факти господарської діяльності в правовідносинах між сторонами) та мають юридичне значення для встановлення обставин такого виконання. 
Судом встановлено, що позивач у період з 28.02.2026 по 20.03.2026 поставив відповідачу товар на загальну суму 2030820,00 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними №234 від 28.02.2026, №235 від 28.02.2026, №236 від 02.03.2026, №237 від 02.03.2026, №247 від 04.03.2026, №256 від 05.03.2026, №309 від 16.03.2026, №311 від 17.03.2026, №364 від 20.03.2026. Видаткові накладні підписані зі сторони відповідача без жодних зауважень чи заперечень.
Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).
Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими ч.1 ст.692 ЦК України.
У відповідності до ч.1, ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. 
Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Як підтверджується зворотними накладними від покупця №47 від 04.05.2026 та №48 від 04.05.2026 відповідач повернув позивачу товар на суму 482460,00 грн.
Докази оплати вартості поставленого товару у матеріалах справи відсутні. 
Отже, у відповідача утворилася заборгованість за поставлений товар у сумі 1548360,00 грн (2030820,00 грн - 482460,00 грн).
Згідно із матеріалів справи, між сторонами підписані акти звірки розрахунків, згідно із якими станом на 31.03.2026 заборгованість відповідача перед позивачем становить 2030820,00 грн, а станом на 07.05.2026 - 1548360,00 грн.
Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Ураховуючи викладене вище, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 1548360,00 грн належним чином доведена, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 1548360,00 грн.
Згідно із ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Оскільки відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, позивач заявив до стягнення пеню у розмірі 29270,37 грн, нараховану на підставі п.5.4. договору за період 01.06.2026 по 23.06.2026; штраф у сумі 77418,00 грн, нарахований на підставі п.5.5. договору та 3% річних у сумі 2927,04 грн, нараховані на підставі ст.625 ЦК України.
За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).
Відповідальність у вигляді пені за порушення строків оплати за поставлений товар передбачена у пункті 5.4. договору.
Розрахунок пені у сумі 29270,37 грн за перевіркою суду є обґрунтованим та арифметично правильним. 
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 Цивільного кодексу України).
У п.5.5. договору передбачено, що у випадку затримки оплати за отриманий товар більш як на 30 днів покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 5% від суми боргу
Оскільки термін прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання більше ніж 30 календарних днів, позивач правомірно нарахував штраф у розмірі 5% від суми заборгованості. Судом перевірено розрахунок штрафу та встановлено, що такий розрахунок є арифметично правильним, а тому вимога про стягнення штрафу у сумі 77418,00 грн є обґрунтованою.
Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц).
Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та процентів річних від простроченої суми. 
Перевіривши розрахунок 3% річних, суд встановив, що розрахунок є обґрунтованим, а тому вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 29270,37 грн суд задовольняє повністю. 
Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 

ВИСНОВКИ СУДУ
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, оскільки судом встановлено, що відповідач є таким, що порушив договірні зобов`язання за договором поставки №26/02/26 від 26.02.2026 щодо оплати за поставлений товар, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛЯ" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ФУД ТРЕЙД" заборгованості у сумі 1548360,00 грн, 3% річних у сумі 2927,04 грн, пені у сумі 29270,37 грн та штрафу у сумі 77418,00 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 
Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст.129 ГПК України покладається на відповідача.
Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ФУД ТРЕЙД" (03113, м. Київ, вул. Василенка Миколи, буд.2, ідентифікаційний код 44948514) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛЯ" (19750, Черкаська обл., Золотоніський р-н, с.Бубнівська Слобідка, вул.Бичковського, буд.1, ідентифікаційний код 03793142) заборгованість у розмірі 1548360,00 грн, 3% річних у сумі 2927,04 грн, пеню у сумі 29270,37 грн, штраф у сумі 77418,00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 19895,70 грн.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.09.2026.

Суддя С.О. Турчин