Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.07.2026 | Справа №607/27084/25 Провадження №2/607/2237/2026

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Дзюбича В.Л., за участі секретаря судового засідання Кочмар С.М., представників відповідача: адвокатів Шеремети М.М., Юркевич І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» пред`явив до суду позов до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №9226957 від 27.03.2023 в розмірі 37650 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №9226957, за умовами якого відповідач отримав 10000,00 грн. на умовах, визначених кредитним договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредитні кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Разом з тим, відповідач належним чином умови договору не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість.
28.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладено Договір відступлення прав вимог №103-МЛ, відповідно до умов якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №9226957 від 27.03.2023.
Заборгованість відповідача перед позивачем становить 37650 грн., з яких: - заборгованість за сумою кредиту 10000 грн; - заборгованість за процентами 27150 грн; - заборгованість за комісією 500 грн.
Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити.
17.02.2026 Судом зареєстрований відзив на позовну заяву поданий представником відповідача - адвокатом Юркевич І.І., який мотивований тим, що позов до задоволення не підлягає, оскільки відповідач не вчиняв жодних дій спрямованих на укладення кредитного договору, не подавав заяви на отримання кредиту, не отримував одноразового ідентифікатора (SMS-коду) для підписання договору та не висловлював волі на укладення кредитного договору, так як 26.03.2023 близько 23:00 год. у ОСОБА_1 , невідома особа перебуваючи на території залізничного вокзалу у м. Тернополі, таємно, шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro» та грошові кошти, по даному факту було написано відповідну заяву до Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області.
Після викрадення телефону, а саме 27.03.2023 , невідома особа, використовуючи незаконно отриманий доступ до мобільного номера телефону відповідача, його персональних даних та засобів електронної ідентифікації, уклала від імені відповідача кредитний договір №9226957 в електронній формі.
Таким чином, спірний договір був укладений третіми особами шахрайським шляхом, без відома та згоди відповідача. 
26.05.2026 Судом зареєстровані додаткові пояснення надані представником позивача, в яких останній зазначає, що відповідач здійснив волевиявлення щодо укладення договору шляхом направлення підписаної електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповіді про прийняття пропозиції укласти кредитний договір № 9226957 від 27.03.2023 року. Відповідач передбачав всі наслідки, був ознайомлений з умовами кредитування та відповідальністю за порушення кредитних зобов`язань по кредитному договору.
У підтвердження правомірності тверджень, викладених у позовній заяві, позивачем до суду було надано довідку про надсилання одноразового ідентифікатора відповідачу. Зазначений документ є офіційним підтвердженням від первинного кредитора - ТОВ "Мілоан" - того, що фізична особа, ОСОБА_1 , був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) Товариства шляхом введення одноразового ідентифікатора, який було направлено на номер телефону, вказаний відповідачем у власноруч заповненій Анкеті-заяві на отримання кредиту. 
Таким чином, надана довідка свідчить не лише про технічний факт надсилання коду, але й про завершення процедури ідентифікації відповідача в електронній системі кредитора відповідно до умов укладення договору споживчого кредитування. Це, у свою чергу, підтверджує належне волевиявлення сторін та вказує на укладення кредитного договору в порядку, визначеному чинним законодавством України. 
В додатках до позовної заяви наявна Довідка про надсилання одноразового ідентифікатора з якої слідує, що Відповідачу на вказаний ним в Анкеті - заяві на кредит номер телефону НОМЕР_1 було надіслано одноразовий ідентифікатор L99653. Відповідно ТОВ «Мілоан» не могло дізнатись номер телефону та інші особисті дані Відповідача не інакше як з заповненою ним власноруч Анкети-заяви на кредит.
Отже, Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Посилання Відповідача на той факт, що було подано заяву до поліції щодо несанкціонованого переказу коштів на рахунок третьої особи та/або відкрито кримінальне провадження, не спростовує факту укладення кредитного договору. 
Сам по собі факт звернення із заявою до правоохоронних органів чи наявність кримінального провадження не є доказом того, що відповідні обставини дійсно мали місце, а також не підтверджує факту вчинення щодо Відповідача кримінального правопорушення саме під час оформлення кредиту. 
У силу презумпції невинуватості та відповідно до засад кримінального судочинства (ст. 62 Конституції України, положення КПК України), винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, як і сам факт його вчинення конкретною особою, встановлюється виключно обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. 
Представник позивача зазначив, що на момент звернення з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, органами досудового розслідування не встановлено дійсність вчинення шахрайських дій щодо Відповідача, прокурором не здійснювалось звернення до суду з обвинувальним актом або відповідним клопотанням, який визначає, що кошти дійсно були вкрадені, та не визнано кредитний договір №9226957 від 27.03.2023 року укладеним шляхом шахрайських дій, визначених ст. 190 КПК України. 
Отже, доки не винесено вирок суду про здійснення шахрайських дій вчинених щодо ОСОБА_1 , кредитний договір № 9226957 від 27.03.2023 вважається таким, що укладений правомірно Відповідачем. Тобто, даний кредитний договір не визнаний недійсним, що дає право ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», як правонаступнику за Договором відступлення прав вимоги № 103-МЛ від 28.08.2023 року звертатись до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.01.2026 відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Витребувано в АТ КБ «Приват Банк» інформацію щодо карткового рахунку відповідача.
26.02.2026 на виконання ухвали від 23.01.2026 АТ КБ «Приват Банк» надало суду запитувану інформацію.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. 
Представники відповідача в судовому засіданні, щодо задоволення позову заперечили з підстав наведених у відзиві на позов, зокрема з підстав вчинення шахрайських дій щодо ОСОБА_1 , щодо укладення кредитного договору № 9226957 від 27.03.2023.
Вивчивши позовну заяву, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, заяви та клопотання сторін, оцінивши подані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до статей 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частинами першою-другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Із змісту позовної заяви вбачається, що ТОВ «Кредит-Капітал», як фактор, звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 37650 грн боргу за кредитним договором №9226957 від 27.03.2023.
На підтвердження виникнення спірних правовідносин до позовної заяви долучено копію договору про споживчий кредит № 9226957, що укладений 27 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою - АДРЕСА_1 , номер телефону НОМЕР_1 , копію анкети-заяви на кредит №9226957 від 27 березня 2023 року, копію платіжного доручення про перерахунок грошових коштів на суму 10000 гривень, копію відомостей про щоденні нарахування та копію виписки з особового рахунку за кредитним договором №9226957 від 27.03.2023.
Також, до матеріалів справи долучено довідку генерального директора ТОВ «Мілоан» Вініченко О.В. № б/н від 10.09.2025, який підтверджує, що ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , з яким укладено договір про споживчий кредит 9226957 від 27.03.2023 ідентифікований Товариством. Акцепт (Договір) підписаний Позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відомості про одноразовий ідентифікатор наведені у таблиці: «Одноразовий ідентифікатор - L99653»; «Дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику - 27.03.2023 2:26:59»; «Номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор - + НОМЕР_4».
Водночас, в ході розгляду справи встановлено, що 28.03.2023 ОСОБА_1 було подано заяву до Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, за результатами розгляду якої відкрито кримінальне провадження №12023211040000766 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невідома особа в період дії воєнного стану, який введено відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, таємно, шляхом вільного доступу 26.03.2023 близько 23:00 год, перебуваючи на території Залізничного вокзалу у м.Тернополі, викрала мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro» синього кольору та грошові кошти. Сума завданих збитків 65889 гривень.
Кредитний договір № 9226957 укладений з ТОВ «Мілоан» 27 березня 2023 року.
Як вбачається із матеріалів справи, в ході досудового розслідування слідчим отримано інформацію щодо аналізу телекомунікаційних даних та руху коштів. Зокрема, після викрадення телефону абонентський номер ОСОБА_1 був зафіксований у зоні дії базової станції мобільного зв`язку за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, у той самий проміжок часу здійснювались операції із використанням банківської картки ОСОБА_1 - зняття грошових коштів у АДРЕСА_3 .
Натомість, у вказаний період ОСОБА_1 фізично перебував у приміщенні КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» за адресою: м. Тернопіль, вул. Тролейбусна, 14, де проходив стаціонарне лікування, що стверджується довідкою № 1474/1 виданою 27.04.2026 КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради.
Тобто, місце вчинення кримінального правопорушення встановлене органом досудового розслідування є віддаленим від місця перебування відповідача.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Відповідно до статті 10 ЦПК України при розгляді справи суд керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі - ЄСПЛ). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У постанові Верховного Суду від 16 серпня 2023 року в справі № 176/1445/22, зазначено: «Банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними».
Аналізуючи наведене, саме на позивача покладено обов`язок подати беззаперечні докази сприяння відповідачем незаконному використанню його персональних даних, які дали змогу ініціювати платіжні операції 27 березня 2023 року, під час укладення кредитного договору від імені ОСОБА_1 з ТОВ «Мілоан».
Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (у редакції, чинній станом на березень 2023 року; далі - Положення № 705) користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
У постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року в справі № 202/10128/14-ц, зазначено, що банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, які він не виконував або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та за необхідності відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 27.03.2023 звернувся до Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області із заявою про вчинене щодо нього кримінального правопорушення, а саме таємного викрадення невідомою особою мобільного телефону марки «Iphone 12 Pro» синього кольору та грошові кошти, сума завданих збитків 65889 грн.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 вжив заходів, що свідчать про його добросовісність та непричетність до здійснення несанкціонованих дій з використанням його персональних даних, в тому числі щодо укладення кредитного договору від його імені.
Враховуючи наведене, положення пунктів 7-9 розділу VI Положення № 705, відповідач не може нести відповідальності за здійснення операцій, в тому числі, щодо укладення кредитного договору з використанням електронного підпису, якщо відповідний засіб ідентифікації (номер телефону відповідачки) було використано без його відома та вільного волевиявлення.
При цьому, позивач не довів, що ОСОБА_1 своїми діями сприяв втраті та/або незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати спірні операції.
Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до правил статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що ТОВ «Кредит-Капітал» не доведено факт сприяння ОСОБА_1 втраті чи незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати спірну операцію, натомість судом встановлено, що кредитний договір № 9226957 від 27.03.2023 з ТОВ «Мілоан» був укладений від імені відповідача ним не особисто, а внаслідок вчинення шахрайських дій невстановленою особою, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись статтями 4, 5, 81,82, 89, 247, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, статтями 526, 527, 530, 610, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Реквізити учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», адреса місця знаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, код ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Головуючий суддя | В. Л. Дзюбич