Єдиний унікальний номер: 379/1130/26 
Провадження № 3/379/435/26

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2026 року | м.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Зінкін Володимир Іванович, розглянувши матеріали справ, що надійшли від батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,  зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності притягався,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В :
05.06.2026 о 14 год 24 хв у с. Велика Березянка Білоцерківського району Київської області по вул. Трохименка, 1, водій ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом (мотоциклом) Spark SP125C-2CF0 без д.н.з. будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Таращанського районного суду Київської області № 379/1287/25 від 07.08.2025.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП. 

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 684599 від 05 червня 2026 року, 05.06.2026 о 14 год 24 хв у с. Велика Березянка Білоцерківського району Київської області по вул. Трохименка, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом (мотоциклом) Spark SP125C-2CF0 без д.н.з., після зупинки працівниками поліції і до проведення уповноваженою особою медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, вживав алкогольні напої, а саме пиво «Львівське світле», чим порушив п. 2.10.є ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

02.07.2026 судове засідання було відкладено за клопотанням ОСОБА_1 – для звернення за правовою допомогою. В судове засідання 23.07.202 ОСОБА_1 6 не з`явився, про місце дату та час судового розгляду повідомлявся належно. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив.
Згідно ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішення на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За наведених вище обставин суд вважає можливим здійснити розгляд цієї справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки у матеріалах справи наявні дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Також, виходячи з норм закріплених у ст. 268 КУпАП, присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені статтями 126, 130 КУпАП не обов`язкова.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 08.03.2018 року у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 року у справі «Бантиш проти України», від 06.10.2022 року у справі «Пушкарьов проти України», щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, у судове засідання не з`явився.

Суд, вивчивши матеріали об`єднаної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі – Правила дорожнього руху). 
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
За змістом п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП
Згідно ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2.1.а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частина 5 ст. 126 КУпАП, передбачає відповідальність, за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, зміст яких визначає порушенням:
- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП);
- керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП);
- керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
Суддею установлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:
- відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 684604 від 05.06.2026;
- довідкою поліцейського від 08.06.2026, згідно якої відповідно до інформації наявних баз даних відомості стосовно отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами, відсутні;
- довідкою поліцейського від 08.06.2026 щодо кваліфікації адміністративного правопорушення, у якій зазначено, що 05.07.2025 ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП, винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5151372 за ст. 126 ч. 2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 3 400,00 грн. Крім того, до протоколу долучено копію вказаної постанови;
- рапортом поліцейського від 05.06.2026, з якого убачається, що 05.06.2026 в складі наряду Вулкан 0414 (сержант поліції Кондратьев Я.М., сержант поліції Мороз А.М.) о 14 год. 24 хв. під час вільного патрулювання в Київській обл., Білоцерківському р-н, Таращанська ОТГ, с. Велика Березянка, вул. Трохименка 1, було помічено транспортний засіб мотоцикл SPARK SP1125C-2CFO без ДНЗ, водій якого побачивши поліцейський автомобіль зупинився, вимкнув двигун, зліз з мотоциклу та направився в бік магазину що був поруч. Під час спілкування з водієм, було встановлено що останнім являється ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) в якого під час спілкування було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота та поведінка що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній не погоджувався та всіляко намагався уникнути проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після чого водій під час розмови по телефону направився до магазину де взяв алкогольний напій пиво "Львівське світле" та почав його пити, чим порушив п.2.10.є ПДР України. При цьому під час перевірки документів за наявними базами ІПНП, було встановлено що останній позбавлений в праві керування транспортними засобами Таращанським районним судов, справа №379/1287/25 від 07.08.2025 року. Стосовно водія було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП (ЕПР1 684599) та ч.5 ст.126 КУпАП (ЕПР1 684604). Водія відсторонено від керування шляхом залишення транспортного засобу на місці зупинки без порушення ПДР України, після чого водій покинув місце події. Подія фіксувалася на БК Моторола 476664, 476756 та відеореєстратор;
- відеозаписами із нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора, що міститься на диску. Так, на відеозаписі зафіксовано: факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 (файл «clip-2» диск 1). 
З Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Таращанського районного суду Київської області № 379/1287/25 від 07.08.2025, яка набрала законної сили 19.08.2025, ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортним засобами на строк один рік.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП
Частиною 4 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Відповідно до п. 2.10.є) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП полягає, зокрема, у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Дослідженими в судовому засіданні відеозаписами не підтверджується факт зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського, інші докази, які би підтверджували цей факт в матеріалах справи також відсутні. Крім того, згідно відеозапису, ОСОБА_1 і поліцейський підтвердили про відсутність спеціальних світлових чи звукових сигналів з метою зупинки транспортного засобу.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Стосовно складеного протоколу про адміністративне правопорушення, то сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.
Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», заява 15175/89 ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.
За таких обставин, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, «поза розумним сумнівом», що на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП (за відсутності складу про адміністративне правопорушення) є підставою для закриття провадження у справі у цій частині.
Разом з тим, згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Правопорушення, за вчинення якого притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 входить до глави 10 «Адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку» та належить до правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у зв`язку із чим при прийнятті рішення суд не бере до уваги особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції частини 5 статті 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. Суд не застосовує оплатне вилучення транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутній належні докази права власності, як то витяг з Єдиного державного реєстру транспортних засобів (МВС), копія свідоцтва про реєстрацію тз або інформаційна довідка з Реєстру МВС.
Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за яке частково невідбуте стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на момент розгляду справи.
Так, постановою Таращанського районного суду Київської області від 07.08.2025 у справі ЄУН 379/1287/25, яка набрала законної сили 19.08.2025, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортним засобами на строк один рік.
Враховуючи викладене, при призначенні ОСОБА_1 стягнення в частині позбавлення права керування транспортним засобом необхідно приєднати невідбуту частину стягнення за постановою Таращанського районного суду Київської області від 07.08.2025 у справі ЄУН 379/1287/25, у вигляді 27 днів (з 23.07.2026 по 31.07.2026 = 8 днів, з 01.08.2026 по 19.08.2026 = 19 днів).
Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України «Про судовий збір» із  ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Виходячи з викладеного, керуючись статтями 1, 9, 23, 30, 33, 252, 266, 268, 276-285, 301, 303, 304 КУпАП та відповідно до ч. 5 ст. 126, 247 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП приєднати невідбуту частину стягнення відповідно до постанови судді Таращанського районного суду Київської області 07.08.2025 у справі ЄУН 379/1287/25 та остаточно накласти на  ОСОБА_1  адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років 27 днів, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Реквізити: отримувач - ГУК у Київ.обл./м.Київ/21081300; код отримувача (ЄДРПОУ): 37955989; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку: UA488999980313030149000010001; код класифікації доходів бюджету: 21081300).
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок)
Реквізити: стягувач – Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код стягувача (за ЄДРПОУ): 26255795, отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Роз`яснити, що згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України
Відповідно до статті 317 КУпАП направити постанову для виконання відповідній посадовій особі органу Національної поліції.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя: | В.  І.  Зінкін