П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
28 липня 2026 року | | справа 160/4360/26

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Головко О.В., Ясенова Т.І., 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Константа бізнес груп” на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2026 (суддя Юрков Е.О.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Константа бізнес груп” до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної та зобов`язання зареєструвати податкову накладну; третя особа: Приватне підприємство “Яро буд”

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Константа бізнес груп” 24.02.2026 звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з №13482148/45806274 від 03.12.2025 про відмову у реєстрації податкової накладної №28 від 05.06.2025 та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №28 від 05.06.2025 датою її подання на реєстрацію. Також просить стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2026, прийнятому в спрощеному провадженні, позов задоволений. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №13482148/45806274 від 03.12.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної №28 від 05.06.2025. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №28 від 05.06.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою фактичного подання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Константа бізнес груп” понесені судові витрати в сумі 2662,40 грн.
Відмовляючи у стягненні витрати на професійну правничу допомогу суд першої інстанції виходив з того, що наданими документами витрати на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі на суму 10000,00 грн. не підтверджено.
В апеляційній скарзі ТОВ “Константа бізнес груп” просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення яким стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. Посилається на те, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Сторонами погоджено строк сплати такого гонорару, а саме після набрання законної сили остаточним судовим рішенням у цій справі. Суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому, що позивач має існуючий договірний обов`язок сплатити 10000,00 грн адвокату, а тому дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для їх стягнення.
Переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частин 1, 2 статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
У спірному випадку встановлено, що на підтвердження понесених витрат позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 16-02/26НП-28 від 16.02.2026, укладений між ТОВ “Константа Бізнес Груп” та адвокатом Більцаном Костянтином Миколайовичем.
Відповідно до умов договору адвокат зобов`язався надавати клієнту правову допомогу, зокрема здійснювати представництво його інтересів у Дніпропетровському окружному адміністративному суді та Третьому апеляційному адміністративному суді у справі щодо оскарження рішення Комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській №13482148/45806274 від 03.12.2025 про відмову у реєстрації податкової накладної №28 від 05.06.2025.
Також до матеріалів справи долучено Додаткову угоду №1 від 16.02.2026 до зазначеного договору, якою сторони конкретизували обсяг правничої допомоги у цій справі. Зокрема, до складу послуг включено ознайомлення та аналіз первинної бухгалтерської і договірної документації, вивчення судової практики, опрацювання нормативно-правових актів, формування правової позиції, консультування клієнта, підготовку адміністративного позову, узгодження та формування пакета процесуальних документів, а також їх подання до суду. Сторони погодили, що гонорар адвоката за супровід справи у суді першої інстанції є фіксованим та становить 10000,00 грн, які підлягають сплаті клієнтом не пізніше 15 календарних днів після набрання законної сили остаточним судовим рішенням у справі.
Крім того, на підтвердження фактичного надання правничої допомоги позивачем надано акт приймання-передачі наданих послуг від 18.02.2026, згідно з яким адвокатом надано, а клієнтом прийнято без зауважень послуги з правничої допомоги у цій справі. Відповідно до акта адвокатом виконано роботи з аналізу первинної документації та спірного рішення контролюючого органу (1 година), вивчення судової практики (0,5 години), опрацювання нормативно-правових актів і формування правової позиції (0,5 години), консультування клієнта (0,5 години), складання процесуальних документів (4,5 години). Загальний обсяг витраченого часу склав 7 годин. Актом також підтверджено відсутність у клієнта претензій щодо обсягу, якості та строків наданих послуг, а вартість правничої допомоги визначена сторонами у фіксованому розмірі 10000,00грн.
Таким чином, проаналізувавши надані позивачем документи, можливо дійти висновку про те, що під час розгляду справи судом першої інстанції позивачу були надані послуги з правничої допомоги, розмір яких оцінено сторонами укладеного договору у 10000,00 грн.
Між тим, вирішуючи питання щодо відшкодування витрат пов`язаних з отриманням позивачем правової допомоги, суд першої інстанції не врахував те, що витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 3 статті 134 КАС України).
Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що у спірному випадку позивачем було доведено надання йому послуг правничої допомоги, які повинні бути сплачені позивачем на виконання умов укладеного Договору.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 26.06.2019 у справі №200/14113/18-а, від 31.03.2020 у справі №726/549/19, від 21.05.2020 у справі №240/3888/19.
Отже, той факт, що у спірному випадку сторонами договору про надання правової допомоги встановлено гонорар адвоката у розмірі 10000,00 грн., жодним чином не свідчить про те, що саме такий розмір витрат має бути відшкодований на користь позивача.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Оцінюючи заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу, на предмет їх обгрунтованості та співмірності, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що цю справу не можливо віднести до категорії складних справ, в контексті потреби значного часу для формування та викладення правової позиції, вивчення значної кількості нормативної бази. Спір у цій справі не потребує особливих адвокатських знань та вмінь, а також значних витрат часу адвокатом на надання послуг, з огляду, зокрема, на численну судову практику у подібних спорах, на яку наявні посилання в позові.
В той же час, суд враховує, що у зв`язку з виниклим спором позивач був змушений звертатися до суду з позовом, у зв`язку з чим поніс витрати на правничу допомогу, а отже враховуючи принцип співмірності, складність цієї справи, а також надані позивачу послуги з правничої допомоги в співвідношенні до результатів розгляду цієї справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу є явно неспівмірними із цією справою та наданими адвокатом послугами.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів на користь позивача в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 2500 грн з кожного з відповідачів.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку про ухвалення судом першої інстанції судового рішення при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, що призвело до неправильного вирішення справи в частині розподілу судових витрат та є підставою для його скасування в цій частині, а саме в частині відмови у стягнені витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким заяву про відшкодування судових витрат задовольнити частково.
Керуючись статтями 241-245, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Константа бізнес груп” задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2026 в частині розподілу судових витрат, а саме відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким заяву про відшкодування судових витрат задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 44118658) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Константа Бізнес Груп” (ЄДРПОУ 45806274) витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (ЄДРПОУ 43005393) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Константа Бізнес Груп” (ЄДРПОУ 45806274) витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.
В інший частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2026 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 28.07.2026 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді О.В. Головко 

судді Т.І. Ясенова