Справа 350/684/26
Номер провадження 3/350/128/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2026 року       селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
в с т а н о в и в:
І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:
28.04.2026 на розгляд Рожнятівського районного суду поступила справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №648395, 23.04.2026 о 22:17:00 год. у селищі Рожнятів по вул. Вітовського ОСОБА_1 керувала транспортним засобом NISSAN NOTE, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, за згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Алкофор 507», результат позитивний - 0,97 проміле. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі водій відмовилася, чим порушила вимоги п.2.9 «а» ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:
ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. ЇЇ інтереси представляла адвокат Коцулим О.В.
У судовому засіданні представниця особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заперечила проти доводів, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Адвокат зазначила, що її довірителька транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі, не керувала, а тому у працівників поліції були відсутні законні підстави вимагати від нього проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. На її переконання, сам по собі факт проходження огляду та встановлення стану алкогольного сп`яніння не може бути належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки відповідальність за цією нормою настає саме за керування транспортним засобом у стані сп`яніння або за відмову від проходження огляду особою, яка керує транспортним засобом.
Також представниця звернула увагу суду на те, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би беззаперечно підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
На думку адвоката, за таких обставин висновки працівників поліції ґрунтуються виключно на припущеннях, що є неприпустимим, а наявні у справі докази не підтверджують вину ОСОБА_1 поза розумним сумнівом. У зв`язку з цим просила провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до матеріалів справи долучено такі докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №648395 складеним 23.04.2026 22:40:16, згідно з яким 23.04.2026 о 22:17:00 год. у сел.Рожнятів по вул.Вітовського водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, за згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатор «Алкофор 507», результат позитивний 0,97 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1);
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого встановлено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою приладу газоаналізатор «Алкофор 507» (а.с.2);
- роздруківка приладу газоаналізатор «Алкофор 507», номер тесту 00354, результат позитивний 0,97 проміле (а.с.3)
- направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП Рожнятівська БПЛ від 23.04.2026 22 год. 19 хв. у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови ( а.с.4);
- свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки технічного пристрою Алкофор 507 (а.с.5);
- рапорт поліцейського відділення поліції №2 селище Рожнятів, який за своїм правовим змістом є службовим документом (а.с.8). 
- оптичний диск DVD+R, на якому відсутні будь які файли (а.с.9);
На підтвердження невинуватості ОСОБА_1 її захисниця дала суду пояснення, які викладено судом вище.
ІV. Оцінка суду:
оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з урахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини", "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 19.12.2021 у справі № 487/4245/18 зазначив, що визнання вини не є беззаперечним доказом і не звільняє слідчого, прокурора, суд від всебічної, повної та неупередженої перевірки та оцінки показань окремо та всієї доказової бази у сукупності.
При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».
Отже, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносити у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.
Щодо об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то визначені склади об`єктивної сторони даного правопорушення полягають у :
- керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння;
- керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння;
- керуванні транспортним засобом в стані іншого сп`яніння;
- керуванні транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння;
- передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває під впливом таких лікарських препаратів;
- відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суб`єкт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України спеціальний водій, тобто особа, яка керувала транспортним засобом в стані сп`яніння або відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
За змістом п.1.10 ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення відповідної категорії.
Згідно із п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.
Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП є керування транспортним засобом водієм в стані сп`яніння або його відмова від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.
Суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП в тому числі, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що в даному випадку інкримінується особі, стосовної якої складений протокол про адміністративне правопорушення. Тому в даній ситуації вимагається доведення того, що саме ОСОБА_1 керувала автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до матеріалів справи долучено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №648395 від 23.04.2026, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, роздруківку результату тестування газоаналізатором «Алкофор 507», свідоцтво про повірку зазначеного технічного засобу, направлення на медичний огляд та оптичний диск DVD+R.
Разом з тим, під час безпосереднього дослідження доказів у судовому засіданні не встановлено факту керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин, викладених в протоколі, оскільки на долученому до матеріалів справи оптичному диску DVD+R відеофайли відсутні. 
Суд також бере до уваги, що ОСОБА_1 своєї вини у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не визнала, а її представниця адвокат Коцулим О.В. послідовно стверджувала, що остання транспортним засобом не керувала, а тому у працівників поліції були відсутні законні підстави для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. На думку сторони захисту, за відсутності належних та допустимих доказів факту керування транспортним засобом сам по собі результат огляду на стан сп`яніння не є достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначені доводи захисту підлягають оцінці судом у сукупності з іншими доказами, наявними у матеріалах справи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно та всебічно з`ясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які, відповідно до чинного законодавства, представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по суті.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та складені працівниками поліції процесуальні документи не можуть визнаватися беззаперечним доказом вини особи, оскільки підлягають перевірці та оцінці судом у сукупності з іншими доказами. За відсутності об`єктивних доказів факту керування транспортним засобом наведені документи не є достатніми для висновку про доведеність вини особи поза розумним сумнівом.
За відсутності належним чином підтвердженого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, долучені до матеріалів справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на медичний огляд, роздруківка результатів тестування за допомогою газоаналізатора «Алкофор 507» та інші документи самі по собі не є належними і достатніми доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки підтверджують лише факт проведення огляду та його результат, але не підтверджують факту керування транспортним засобом.
Інших належних, допустимих та достатніх доказів, які б беззаперечно підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суду не надано.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
На підставі вище викладеного, ст. 1, 9, 23, 33, 124, 130, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП,
постановив:
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: