479/563/26
2-а/479/8/26
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
08 липня 2026 року с-ще Криве Озеро
Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого – судді    Репушевської О.В.,
за участі секретаря судового засідання  Мардар Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін адміністративну справу №479/563/26 за позовом  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210 КУпАП, 

учасники справи:
позивач    ОСОБА_1 ,
представник позивача  адвокат Бабкова О.С., за ордером серія ВЕ №1194297,
виданого 01 травня 2026 року,

відповідач  ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

в с т а н о в и в :

Позивач в особі представника звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03 лютого 2026 року щодо нього було складено протокол про адміністративне правопорушення №170 за неотримання ОСОБА_1 направлення на проходження. Вважає, що постанова не містить посилання на докази вчинення правопорушення, тому підстав притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. у відповідача не має, просить позов задовольнити.
Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечив, просив у їх задоволенні відмовити, з підстав, викладених у ньому. 
Представник позивача надала до суду відповідь на відзив, в якому вказувала, що наведені у відзиві доводи не заслуговують на увагу, з підстав викладених у ньому, просила задовольнити позовні вимоги, розгляд справи проводити за їх відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомили, був належно повідомлений про час, дату і місце розгляду справи.
Відповідно положень ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи.
Дослідивши докази та письмові пояснення, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
03 лютого 2026 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 винесена постанова №170 про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн..
Зі змісту вказаної постанови слідує, що 29 січня 2026 року о 18.10 год. під час дій особливого періоду та під час здійснення заходів мобілізації до ІНФОРМАЦІЯ_3 працівниками Національної поліції був доставлений громадянин ОСОБА_1 , 1970 року народження, під час проведення звірки облікових даних якого згідно з відомостями Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів встановлено, що він значиться порушником військового обліку, оскільки будучи військовозобов?язаним, перебуваючи з 28 листопада 1990 року у званні "солдат" на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 (після реформування з 14 липня 2021 року, відповідно до вимог виконання спільної директиви МОУ та Головнокомандувача ЗСУ від 07 червня 2021 року №Д-321/1/дск - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), протягом останніх 12 календарних місяців - у період з 29 січня 2025 року по день складання даного протоколу не отримав направлення на проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії, та не пройшов його, чим порушив вимоги п.3.2. Розділу ІІ Наказу МОУ №402, ч.10 ст.1 Закону України Про військовий обов?язок і військову службу, абзацу 3, ч.1 та абзацу 8 ч.5 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року №3543-XII, підпункту 4 п.1 ч.1, п.10-1 Додатку 2 "Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів", визначених постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року "Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів", а також абзацу 2 пункту 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16 травня 2024 року №560 Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період", чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.
За змістом ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено ст. 286 КАС України.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.
Системний аналіз наведених положень дає підстави стверджувати, що будь-яке рішення суб`єкта владних повноважень, зокрема і постанова про накладення адміністративного стягнення, має бути законною та обґрунтованою. При цьому, обов`язок доведення об`єктивних фактів, на підставі яких таке рішення ухвалено, покладається саме на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень.
Так, п.3.2. Розділу ІІ Наказу МОУ №402 чітко вказує: військовозобов?язані, які мають мобілізаційні розпорядження і не мають скарг на здоров?я, на ВЛК не направляються.
Ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов?язок і військову службу" передбачає обов?язок проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Абзац 3 ч.1 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року №3543-ХII передбачає обов?язок проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а абзац 8 ч.5 ст.22 цього закону містить норму, що визначає зміст Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Підпункт 4 п.1 ч.1 Додатку 2 "Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів", затверджених постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року "Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів" (далі Правила) передбачає обов?язок призовників, військовозобов?язаних та резервістів проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров?я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а підпункт 10% пункту 1 Правил взагалі виключено на підставі Постанови КМ №916 від 30 липня 2025 року.
Абзац 2 пункту 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16 травня 2024 року №560 "Питання проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації", на особливий період" визначає норму за якою особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію.
Норма ч.3 ст.210 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів.
Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.
Формулювання суті правопорушення повинно містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією статті з конкретизацією суті порушення відповідно до конкретної норми відповідного нормативного акту, який регулює правила військового обліку.
Саме на ІНФОРМАЦІЯ_5 як орган, який уповноважений розглядати справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.210-1 КУпАП, покладено обов?язок щодо встановлення всіх фактичних обставин та дотримання процедури розгляду, визначеної ст.278 КУпАП.
Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов?язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов?язані, зокрема: - проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров?я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Однак, в оскаржуваній постанові відомості про будь-яке прийняте рішення про необхідність проходження ВЛК ОСОБА_1 відсутні. 
Разом з тим, листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12 травня 2026 року за вих.№803 надано відповідь, якою повідомлено, що на адресу ОСОБА_1 протягом 2025-2026 років повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 не формувалися та засобами поштового зв`язку не направлялися. Станом на день надання зазначеної відповіді, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 порушником військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію не значиться; звернення відповідно до пунктів 56 та 79 постанови КМУ від 30.12.2022 року №1487 "Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" не формувалося та до органів Національної поліції для розшуку не подавалося, відтак у розшуку ОСОБА_1 не перебуває.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_5 як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим така постанова підлягає скасуванню.
Статтею 62 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено порушення ОСОБА_1 вимог Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП.
Керуючись ст.ст.210, 245, 251, 268, 278, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст.2, 5, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 257, 268, 286 КАС України, суд, - 

у х в а л и в :

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210 КУпАП, - задовольнити.
Постанову начальника  ІНФОРМАЦІЯ_1 №170 від 03 лютого 2026 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та накладення на нього штрафу в розмірі 17000 грн., - скасувати.
Провадження по адміністративній справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, - закрити.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено – 08 липня 2026 року.

Суддя :