Дата документу 02.09.2026
Справа № 334/3631/26
Провадження № 2/334/3019/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
02 вересня 2026 рок м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі 
судді Бредіхіна Ю.Ю., 
за участю секретаря Іванової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до  ОСОБА_1 про стягнення суми,
установив:
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 29 999,32 грн. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 02.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 6786955, за яким позичальнику видано кредит у сумі 2 500 грн. строком на 361 день під 0,95 % на день (фіксована), зі сплатою комісії за надання кредиту 17,25% від суми кредиту (у грошовому виразі 431,25 грн.)
Також, 10.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 45568786, за яким позичальнику видано кредит у сумі 6 500 грн. строком на 30 днів під 0,466 % на день (фіксована), зі сплатою комісії за надання кредиту 16 % від суми кредиту (у грошовому виразі 1 040 грн.).
Кредити надані шляхом перерахування грошових коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , а самі договори укладені в електронній формі та підписані одноразовим ідентифікатором.
Відповідач тривалий час не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, тому його заборгованість перед позивачем станом на 19.03.2026 року склала: 
1) за кредитним договором № 6786955 від 02.10.2025 року в сумі 8 550,62 грн., з яких: 2 267,19 грн – заборгованість за кредитом; 1 658,43 грн. – заборгованість по процентам; 4 625 грн.- пеня (неустойка);
2) за кредитним договором № 45568786 від 10.10.2025 року в сумі 21 448,70 грн., з яких: 6 500 грн. - заборгованість за кредитом; 908,70 грн. – заборгованість по процентам; 1 040 грн. – заборгованість за комісією; 13 000 грн- пеня (неустойка). 
25.02.2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 25/02/26, відповідно до якого ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, в тому числі і за вищевказаними кредитними договорами.
Відповідно до реєстру прав вимоги №1, який є додатком до договору факторингу № 25/02/26 від 25.02.2026 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8 550,62 грн. та 21 448,70 грн. 
Відповідач відзиву на позов не надав.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою суду від 29.04.2026 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, проте не з`явився у судове засідання, відзив на позов не надав, будь-яких заяв з цього приводу до суду також не надав.
Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом
02.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 6786955, за яким позичальнику видано кредит у сумі 2 500 грн. строком на 361 день під 0,95 % на день (фіксована), зі сплатою комісії за надання кредиту 17,25% від суми кредиту (у грошовому виразі 431,25 грн.)
У зв`язку неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань у неї утворилась заборгованість за кредитним договором № 6786955 від 02.10.2025 року в сумі 8 550,62 грн., з яких: 2 267,19 грн – заборгованість за кредитом; 1 658,43 грн. – заборгованість по процентам; 4 625 грн.- пеня (неустойка).
10.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 45568786, за яким позичальнику видано кредит у сумі 6 500 грн. строком на 30 днів під 0,466 % на день (фіксована), зі сплатою комісії за надання кредиту 16 % від суми кредиту (у грошовому виразі 1 040 грн.).
У зв`язку неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № 45568786 від 10.10.2025 року у нього утворилась заборгованість в сумі 21 448,70 грн., з яких: 6 500 грн. - заборгованість за кредитом; 908,70 грн. – заборгованість по процентам; 1 040 грн. – заборгованість за комісією; 13 000 грн- пеня (неустойка). 
Кредитні договори укладені в електронній формі та підписані одноразовим ідентифікатором, грошові кошти відповідачу надані шляхом перерахування грошових коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується довідками ТОВ «Європейська платіжна система» № КД-000043951 від 05.03.2026 року та № КД-000047571 від 09.03.2026 року. 
25.02.2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 25/02/26, відповідно до якого ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач приймає належні ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, в тому числі і за вищевказаними кредитними договорами.
Відповідно до реєстру прав вимоги №1, який є додатком до договору факторингу № 25/02/26 від 25.02.2026 року ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8 550,62 грн. та 21 448,70 грн. 
ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи
Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.
Положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.
Частиною п`ятою статті 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Судом встановлено, що кредитні договори укладені в електронній формі із застосуванням електронного підпису із одноразовим ідентифікатором відповідача.
Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).
Враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитними договорами у строк, встановлений цими договорами, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості по кредиту, нарахованих відсотків та комісії.
Разом з тим, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення з ОСОБА_1 пені (неустойки) в сумі 4 625 грн. та 13 000 грн., оскільки пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відтак, вимога позивача про стягнення неустойки за прострочення виконання кредитних зобов`язань в сумі 4 625 грн. та 13 000 грн. задоволенню не підлягає.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно частці задоволених позовних вимог.
Крім того, за змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до приписів статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Верховний Суд у своїй практиці сформулював позицію за змістом, якої практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 134ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137ЦПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 141ЦПК України).
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Такий же правовий висновок зробила Велика Палата ВС у справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020).
Суд, оцінивши опис робіт згідно з витягом з акту приймання-передачі № 11ФП наданої правничої допомоги від 16.03.2026 року до Договору про надання правової допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, наданих адвокатом Ткаченко Ю.О., вважає за необхідне частково задовольнити заяву про стягнення витрат на правову допомогу пропорційно складності справи до обсягу виконаних по ній робіт в сумі 2 000 грн, а також пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1  задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (юридична адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, код ЄДРПОУ 43311346) заборгованість за кредитним договором №6786955 від 02.10.2025 року у сумі 3 925 (три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 62 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (юридична адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, код ЄДРПОУ 43311346) заборгованість за кредитним договором №45568786 від 10.10.2025 року у сумі 8 448 (вісім тисяч чотириста сорок вісім) гривень 70 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (юридична адреса: Київська область, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, код ЄДРПОУ 43311346) судовий збір у сумі 1 098 (одна тисяча дев`яносто вісім) гривень 20 копійок та витрати на правову допомогу в сумі 824 (вісімсот двадцять чотири) гривні 97 копійок.
В задоволені решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін