Справа № 161/12832/26 
Провадження № 2/161/6494/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого судді Гринь О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Деал фінанс груп» звернулося до суду з вищевказаним позовом.
Позов обґрунтовує тим, що 08.09.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 72491213, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 3 000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків в розмірі 2,5 % в день. Договір підписано електронним підписом позичальника.
08.09.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 за ініціативою останнього укладено додаткову угоду №72491213 до договору позики № 72491213, за умовами якої сторони домовились збільшити суму позики на 2 500,00 грн. в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме – 5 500,00 грн. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника.
20.10.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 за ініціативою останнього укладено додаткову угоду №7896962 до договору позики № 72491213, за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості позичальника в розмірі 11 275,00 грн. на 90 днів та визначити графік погашення заборгованості. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника.
05.01.2023 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклади Договір факторингу № 031-050123 від 05.01.2023 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту № 9635867 від 19.08.2020.
05.12.2025 ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» уклали Договір факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 72491213 від 08.09.2022.
Зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань у нього утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 20 120,85 грн., з яких: 5 500,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 14 620,85 грн. – заборгованість за процентами.
Посилаючись на викладене, просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 20 120,85 грн. та понесені по справі судові витрати.
Ухвалою судді від 17.06.2026 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач подав до суду відзив в якому позовні вимоги визнав частково, а саме в сумі тіла кредиту та відсотків, які були погоджені сторонами додатковою угодою №7896962 від 20.10.2022 до договору позики № 72491213, а також просив суд змешити розмір витра на правничу допомогу до 500,00 грн. та судові витрати стягнути пропорційно до розміру задоволених вимог. 
Позивач скористався право на подання відповіді на відзив, де підтримав раніше висловлену у позовній заяві позицію.
Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.
08.09.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 72491213, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 3 000,00 грн. строком на 30 днів зі сплатою відсотків в розмірі 2,5 % в день. Договір підписано електронним підписом позичальника.
08.09.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 за ініціативою останнього укладено додаткову угоду №72491213 до договору позики № 72491213, за умовами якої сторони домовились збільшити суму позики на 2 500,00 грн. в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме – 5 500,00 грн. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника.
20.10.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 за ініціативою останнього укладено додаткову угоду №7896962 до договору позики № 72491213, за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості позичальника в розмірі 11 275,00 грн. на 90 днів та визначити графік погашення заборгованості. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника.
05.01.2023 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклади Договір факторингу № 031-050123 від 05.01.2023 за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту № 9635867 від 19.08.2020.
05.12.2025 ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» уклали Договір факторингу № 05/12/25-01 від 05.12.2025, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором позики № 72491213 від 08.09.2022.
Згідно наданого позивачем розрахунку позовних вимог, він вважає, що заборгованість відповідача становить 20 120,85 грн., з яких: 5 500,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу; 14 620,85 грн. – заборгованість за процентами.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. 
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 5 500,00 грн. є правомірними і їх слід задовольнити в цій частині.
Що стосується вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом, суд зазначає таке.
Відповідно до умов п. 2 додаткової угоди №7896962 від 20.10.2022 до договору позики № 72491213 сторони погодили, що сума процентів, нарахованих за користування позикою становить 5 775,00 грн. Загальна сума заборгованості складає 11 275,75 грн. та є фіксованою.
Таким чином, розмір процентів, який підлягає стягненню становить 5 775,00 грн.
Проте, згідно наданого розрахунку, позивач 20.10.2022 здійснив оплату заборгованості згідно графіку в розмірі 1 879,15 грн., які були зараховані на оплату процентів.
Відтак, розмір процентів, які підлягають стягненню становить 3 895,85 грн.
Всього до стягнення підлягає заборгованість в загальному розмірі 9 395,85 грн.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Ч. 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 20 120,85 грн.
Судом задоволено позовні вимоги на суму 9 395,85 грн., що становить 46,70 % від ціни позову, отже судовий збір, який підлягав би стягненню становить 1 243,34 грн.
Позивачем також заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн.
Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України).
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в розмірі 4 500,00 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, витягом з Акту № 8-ДІЛ від 16.02.2026, актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, платіжною інструкцією від 05.03.2026.
Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію ВС від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі сторін. Крім того, послуги надані адвокатом є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом діяльності позивача, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції.
З огляду на обставини справи, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, ціни на ринку адвокатських послуг, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, суд вважає, що розмір витрат позивача є непропорційним до предмету позову, вартість послуг є завищеною, тому наявні підстави для часткового їх відшкодування відповідачем, в сумі 1 868,00 грн., пропорційно до розміру задоволених вимог, що відповідатиме обсягу наданих послуг та вимогам розумності та справедливості.
Керуючись ст.265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» заборгованість за договором позики № 72491213 від 08 вересня 2022 року в розмірі 9 395 (дев`ять тисяч триста дев`яносто п`ять) гривень 85 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 1243 (одна тисяча двісті сорок три) гривні 34 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал фінанс груп» понесені витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 1 868 (одна тисяча вісімсот шістдесят вісім) гривень.
В задоволені решти вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп»(адреса: вул. Садова, 31/33, офіс 40/3, м. Ірпінь, код ЄДРПОУ 44280974).
Відповідач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ).

Повне рішення суду складено та підписано 17 вересня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області          О.М. Гринь