ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року	справа № 380/1921/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Крутько О.В.,
за участю секретаря судового засідання Пунейко В.В.,
представника позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , 
відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за первісним позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про скасування наказів, визнання неправомірними акту та довідки

ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 (далі позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, ВЧ НОМЕР_1 ) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, ОСОБА_2 ), в якому заявлені позовні вимоги: 
стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) за завдану ним шкоду державі, в особі військової частини НОМЕР_1 під час проходження військової служби, а саме за пошкодження майна служби військової техніки, а саме автомобіля Ssang Yong Actyon, в.н.з. НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 кошти на загальну суму 175 253 (сто сімдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят три) грн. 35 коп. 
В обґрунтування позовних вимог вказує, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2024 №956 «Про призначення службового розслідування за фактом пошкодження військової автомобільної техніки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди» проведено службове розслідування щодо причин та обставин скоєного правопорушення начальником служби військової техніки логістики військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_2 . В ході проведення службового розслідування встановлений факт завдання державі збитків, згідно довідки про вартісну оцінку заподіяної шкоди пошкодженням майна служби військової техніки щодо автомобіля Ssang Yong Actyon (KRACA4AB1AP074694), в.н.з. НОМЕР_4 – загальна сума заподіяної шкоди складає: 182 798 грн 05 коп.(сто вісімдесят дві тисячі сімсот дев`яносто вісім гривень, 05 копійок). На підставі отриманої копії апеляційної скарги у судовій справі з № 450/3191/24 встановлено, що постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення (судова справа №450/3191/24) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Згідно постанови Пустомитівського районного суду Львівської області у справі № 450/3191/24 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №637569 від 02.07.2024), встановлено вину водія та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Під час службового розслідування встановлені та знайшли своє документальне підтвердження наступні факти: що начальник служби військової техніки логістики військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_2 близько 07.00 год 02.10.2024 керував автомобілем Ssang Yong Actyon в.н.з. НОМЕР_4 та вчинив дорожньо-транспортну пригоду. Керував автомобілем безпідставно, оскільки автомобіль закріплено за водієм автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 . Автомобіль Ssang Yong Actyon в.н.з. НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) визнано таким, що недоцільно відновлювати.
Відповідач за первісним позовом подав відзив на позовну заяву, вказав, що 01 та 02 липня 2024 року у зв`язку з службовою необхідністю взяв у розпорядження автомобіль Ssang Yong Actyon в.н.з НОМЕР_4 , оскільки водій, за яким був закріплений автомобіль, був відряджений в м. Харків. На транспортний засіб був виписаний шляховий лист. Близько 07 год. 02.07.2024 виконуючи службове завдання, пов`язане з комплектуванням автомобільної техніки військової частини він потрапив у ДТП в якому транспортний засіб Ssang Yong Actyon в.н.з НОМЕР_4 був пошкоджений. ОСОБА_2 наголошує, що автомобіль не було повністю знищений, проте ВЧ просить стягнути повну вартість автомобіля.
ОСОБА_2 подав зустрічний позов, у якому просить: скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» № 684 від 14.10.2024; скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення службового розслідування за фактом пошкодження військової автомобільної техніки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди» № 956 від 29.08.2024; визнати неправомірним Акт службового розслідування від 13.10.2024 року; визнати неправомірною Довідку про вартісну оцінку заподіяння шкоди пошкодження майна служби військової техніки № 65 від 04.10.2024. 
Позивач за зустрічним позовом зазначає, що наказ «Про призначення службового розслідування за фактом пошкодження військової автомобільної техніки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди» № 956 від 29.08.2024 виданий з порушенням строків визначених законом. Службове розслідування стосувалося саме начальника відповідної служби - ОСОБА_2 , який перебував на лікуванні, тому для оцінки шкоди доречно було залучити суб`єкта оціночної діяльності. Натомість довідка про вартісну оцінку складена та підписана не фахівцями, тобто особами, повноваження яких нічим не визначені та не підтверджені. Тому довідка про вартісну оцінку заподіяння шкоди пошкодження майна служби військової техніки підлягає визнанню такою, що не відповідає визначеним чинним законодавством вимогам та не може бути частиною акту службового розслідування.
Відповідач за зустрічним позовом подав відзив на зустрічну позовну заяву, у якому вказав, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зумовленої протиправними діями позивача за зустрічним позовом, спричинено шкоду у вигляді фактичного знищення службового автомобіля. Адміністративним правопорушенням відповідно до статті 124 КУпАП є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. У справі про адміністративне правопорушення суд встановив наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою ОСОБА_2 і завданою шкодою, а також його вину у вчиненій ДТП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за яку відповідальний ОСОБА_2 , автомобіль Ssang Yong Actyon, в.н.з. НОМЕР_4 , отримав значні пошкодження, що згідно з висновками службового розслідування та технічного огляду не підлягають відновленню, тобто автомобіль фактично знищений. Сума матеріальної шкоди, яка є ціною позову військової частини НОМЕР_1 у розмірі 175 253 грн 35 коп. визначена ВЧ НОМЕР_1 як залишкова сума до стягнення після часткового відшкодування, згідно з даними бухгалтерського обліку та відповідно до положень Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".
Суд встановив такі обставини.
ОСОБА_2 з 12 березня 2022 року проходив військову службу у НОМЕР_6 обр ТрО (в/ч НОМЕР_1 ). Наказом ПРУ Сил ТРО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 129 від 02 листопада 2022 року призначений на посаду начальника автомобільної служби логістики військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу KB ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 378 від 29 червня призначений на посаду начальника служби військової техніки логістики військової частини НОМЕР_1 
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2024 №956 «Про призначення службового розслідування за фактом пошкодження військової автомобільної техніки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди» проведено службове розслідування щодо причин та обставин скоєного правопорушення начальником служби військової техніки логістики військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_2 
У ході проведення вказаного службового розслідування встановлено, що 07.08.2024 надійшов рапорт від начальника служби військової техніки логістики військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 (вх. №9775/ОКП від 07.08.2024), в якому зазначено, що 02.07.2024 близько 07.00 год. він, рухаючись на автомобілі Ssang Yong Actyon, в.н.з. НОМЕР_4 (шасі НОМЕР_5 ) 02.07.2024 з місця проживання с.Деревач до місця проходження служби (в/ч НОМЕР_1 , ППД) АДРЕСА_2 , внаслідок погодних умов (злива) на відрізку дороги Київ-Чоп 564км + 500м потрапив у аквапланування (втратив керування), усі зусилля вирівняти автомобіль та уникнути дорожньо-транспортної пригоди вчинив, але керування автомобілем відновити не вдалось, внаслідок чого автомобіль Ssang Yong Actyon в.н.з. НОМЕР_4 злетів з дороги та перекинувся, у зв`язку із чим зазнав значних ушкоджень та ремонту не підлягає. Даний автомобіль Ssang Yong Actyon, в.н.з. НОМЕР_4 (шасі НОМЕР_5 ) належить військовій частині НОМЕР_1 та закріплено за водієм автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 , згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2023 №1118 «Про оприбуткування та введення в експлуатацію автомобільної техніки».
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2024 №1097 «Про продовження строку проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2024 № 956», термін проведення службового розслідування продовжено до 13 жовтня 2024 року.
Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 30.12.2023 №286 (зі змінами), для визначення технічного стану автомобіля призначено тимчасову внутрішньо-перевірочну комісію майна автомобільної служби, а саме автомобіля Ssang Yong Actyon, в.н.з. НОМЕР_4 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.09.2024 №1107 «Про створення тимчасової комісії для перевірки технічного стану майна автомобільної служби». 
02.10.2024 проведено огляд та перевірено автомобіль Ssang Yong Actyon, в.н.з. НОМЕР_4 (шасі НОМЕР_7 ), про що складено Акт технічного стану №318/1 02.10.2024 та визначено, що автомобіль відноситься до V категорії, ремонт економічно недоцільний. 
Згідно Відомості щодо визначення залишкової вартості військового майна станом на 02 жовтня 2024 року, залишкова вартість автомобіль Ssang Yong Actyon (KRACA4AB1AP074694), в.н.з. НОМЕР_4 складає 182 798 грн 05 коп. (сто вісімдесят дві тисячі сімсот дев`яносто вісім гривень 05 копійок). 
Відповідно до Довідки №65 про вартісну оцінку заподіяної шкоди пошкодженням майна служби військової техніки, сума заподіяної шкоди складає 182 798 грн 05 коп. (сто вісімдесят дві тисячі сімсот дев`яносто вісім гривень 05 копійок).
За результатами проведеного службового розслідування та затвердження акту службового розслідування, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 14.10.2024 № 684, відповідно вимог статті 10 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» притягнуто капітана ОСОБА_2 , начальника служби військової техніки логістики військової частини НОМЕР_1 , до повної матеріальної відповідальності за завдану шкоду, а саме за пошкодження майна служби військової техніки, а саме автомобіля Ssang Yong Actyon, в.н.з. НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 та наказано стягнути з нього суму завданих державі збитків, а саме суму 182 798 (сто вісімдесят дві тисячі сімсот дев`яносто вісім) грн. 05 коп). 
За час проходження військової служби з капітана ОСОБА_2 , начальника служби військової техніки логістики військової частини НОМЕР_1 , стягнуто частково суму завданих державі збитків з грошового забезпечення згідно платіжних інструкції № 1485 від 08.11.2024 на суму 2704,71 грн, № 1659 від 25.11.2024 на суму 4839,99 грн. 
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.11.2024 року № 346 капітан ОСОБА_2 , начальник служби військової техніки логістики управління військової частини НОМЕР_1 , звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_8 (по особовому складу) від 05 листопада 2024 року №749 у відставку відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” підпункту “б” (за станом здоров`я – на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців), з 22 листопада 2024 року виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.
Норми права, що підлягають застосуванню та висновки щодо правозастосування.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV.
Згідно вимог ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків встановлено Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» 3 жовтня 2019 року № 160-IX.
Відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 1 Закону України від 03.10.2019 №160-IX матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.
Пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдані державі» від 03.10.2019 №160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.
Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.
Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдані державі» особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.
З системного аналізу наведених вище норм Закону слідує, що до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки у зв`язку з неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків, та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяної шкоди.
Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 160-ІХ особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:
1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;
2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;
3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;
4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;
5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.
Згідно частини першої статті 8 Закону № 160-ІХ посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.
У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб (частина друга статті 8 Закону № 160-ІХ).
Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць (частина третя статті 8 Закону № 160-ІХ).
Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом (частина четверта статті 8 Закону № 160-ІХ).
Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 160-ІХ відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.
Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті (частина друга статті 10 Закону № 160-ІХ).
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2024 №956 «Про призначення службового розслідування за фактом пошкодження військової автомобільної техніки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди» проведено службове розслідування щодо причин та обставин скоєного правопорушення начальником служби військової техніки логістики військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_2 . У ході проведення вказаного службового розслідування встановлено, що 07.08.2024 надійшов рапорт від начальника служби військової техніки логістики військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 (вх. №9775/ОКП від 07.08.2024), в якому зазначено, що 02.07.2024 близько 07.00 год. ОСОБА_2 , рухаючись на автомобілі Ssang Yong Actyon, в.н.з. НОМЕР_4 (шасі НОМЕР_5 ) 02.07.2024 з місця проживання с.Деревач до місця проходження служби (в/ч НОМЕР_1 , ППД) АДРЕСА_2 , внаслідок погодних умов (злива) на відрізку дороги Київ-Чоп 564км + 500м потрапив у аквапланування (втратив керування), усі зусилля вирівняти автомобіль та уникнути дорожньо-транспортної пригоди вчинив, але керування автомобілем відновити не вдалось, внаслідок чого автомобіль Ssang Yong Actyon в.н.з. НОМЕР_4 злетів з дороги та перекинувся, у зв`язку із чим зазнав значних ушкоджень та ремонту не підлягає. Даний автомобіль Ssang Yong Actyon, в.н.з. НОМЕР_4 (шасі НОМЕР_5 ) належить військовій частині НОМЕР_1 та закріплено за водієм автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_3 , згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2023 №1118 «Про оприбуткування та введення в експлуатацію автомобільної техніки».
Суд не бере до уваги доводи ОСОБА_2 про необхідність службового використання автомобіля у день вчинення ДТП, оскільки такі доводи не підтверджені належними доказами. Окрім того, суд враховує, що постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 липня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення (судова справа №450/3191/24) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна).
Зазначені обставини сторонами визнаються.
За результатами проведеного службового розслідування та затвердження акту службового розслідування, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 14.10.2024 № 684, притягнуто капітана ОСОБА_2 , начальника служби військової техніки логістики військової частини НОМЕР_1 , до повної матеріальної відповідальності за завдану шкоду, а саме за пошкодження майна служби військової техніки, а саме автомобіля Ssang Yong Actyon, в.н.з. НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 та наказано стягнути з нього суму завданих державі збитків, а саме суму 182 798 (сто вісімдесят дві тисячі сімсот дев`яносто вісім) грн. 05 коп. 
Щодо доводів ОСОБА_2 про порушення абз.1 ч.2 ст.8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» в частині порушення строку видачі наказу про призначення службового розслідування суд зазначає, що ОСОБА_2 у своєму рапорті про ДТП, поданому 07.08.2024 (вх. №9775/ОКП), особисто зазначив про готовність відшкодувати завдані збитки (а.с. 21, зв. арк. Т.1), однак у подальшому відмовився здійснити відшкодування, що є об`єктивною обставиною, яка вплинула на несвоєчасне видання наказу про призначення службового розслідування.
На аргументи ОСОБА_2 на завищений розмір заявленої до відшкодування шкоди, суд констатує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Ssang Yong Actyon, в.н.з. НОМЕР_4 , отримав значних пошкоджень. 02.10.2024 проведено огляд та перевірено автомобіль Ssang Yong Actyon, в.н.з. НОМЕР_4 (шасі НОМЕР_7 ), про що складено Акт технічного стану №318/1 02.10.2024 та визначено, що автомобіль відноситься до V категорії, ремонт економічно недоцільний. Відповідно до Відомості щодо визначення залишкової вартості військового майна станом на 02 жовтня 2024 року та Довідки №65 про вартісну оцінку заподіяної шкоди пошкодженням майна служби військової техніки сума завданих державі збитків визначена у розмірі 182 798 грн 05 коп. За час проходження військової служби з капітана ОСОБА_2 частково вказану суму стягнуто з його грошового забезпечення. Сума матеріальної шкоди у розмірі 175 253, 35 грн. визначена ВЧ НОМЕР_1 як залишкова сума для стягнення після часткового відшкодування.
Таким чином, розмір заявленої до стягнення шкоди за пошкодження майна служби військової техніки, а саме автомобіля Ssang Yong Actyon, в.н.з. НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 - 175 253, 35 грн. підтверджується матеріалами справи і є обґрунтованим. 
За наведених обставин, суд не встановив підстав для скасування наказів командира військової частини НОМЕР_1 № 684 від 14.10.2024 та № 956 від 29.08.2024 та задоволення зустрічних позовних вимог у цій частині. Натомість первісні позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь військової частини НОМЕР_1 суми 175 253, 35 грн. за завдану ним шкоду державі за пошкодження майна служби військової техніки підлягають задоволенню.
Щодо вимог зустрічного позову про визнання неправомірним акту службового розслідування від 13.10.2024 суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Правові висновки щодо можливості розгляду адміністративним судом справ про скасування висновку за результатом службового розслідування була викладена Верховним Судом в постанові від 10.02.2021 у справі №640/9600/20.
Так, Верховний Суд зазначив, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим і відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Спір набуває ознак публічно-правового за умов здійснення органом публічної влади та/або його посадовими особами в цих відносинах владних управлінських функцій.
Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність суб`єкта владних повноважень із виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Водночас право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, установлених законом. Кожний із процесуальних кодексів установлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі можуть ініціювати їхнє вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу, що не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав особи й основоположних свобод (далі - Конвенція).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене в статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (mutatis mutandis пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви №17160/06 та №35548/06; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року в справі «Меньшакова проти України», заява №377/02).
Отже, з метою належного звернення за судовим захистом особа на момент звернення до суду повинна обґрунтувати існування його порушеного права або законного інтересу.
Верховний Суд зазначає, що службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються з метою уточнення причин, установлення обставин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством України, та ступеня вини особи (осіб), яка вчинила це правопорушення.
Висновок службового розслідування, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень норм законодавства, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо породжує правові наслідків для суб`єктів відповідних правовідносин і має обов`язковий характер.
В постанові від 10.02.2021 у справі №640/9600/20 Верховний Суд зробив висновок, що за своєю правовою природою висновок службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення.
Висновки службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки. Отже, висновок за результатами службового розслідування є лише носієм певної інформації.
Водночас обов`язковою ознакою рішення дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.
Таким чином, правова природа оскаржуваного висновку (акту) службового розслідування унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання протиправним і скасування висновку (акту) за результатами службового розслідування, у зв`язку із чим ці позовні вимоги не можуть розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
За правилом п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження в справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Суд зазначає, що поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто воно стосується як спорів, що не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
В постанові від 10.02.2021 у справі №640/9600/20 Верховний Суд зазначив, що з огляду на те, що висновок службового розслідування не створює безпосередньо для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків спір щодо його оскарження не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження в справі.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №826/13810/16, від 12.12.2019 у справі №815/3366/16, від 29.11.2019 у справі №808/965/17.
Щодо вимог зустрічного позову про визнання неправомірною довідки про вартісну оцінку заподіяння шкоди пошкодження майна служби військової техніки № 65 від 04.10.2024 суд враховує таке.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
У контексті наведених приписів КАС України до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод.
Однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.
А відтак, неодмінною ознакою рішення, дії або бездіяльності, оскарження яких підпадає під юрисдикцію адміністративних судів відповідно до ст. 19 КАС України є їхня юридична значимість та вчинення безпосереднього впливу на стан суб`єктивних прав та обов`язків особи.
Таким чином, складання певного документу, а в даному випадку Довідки про вартісну оцінку заподіяння шкоди пошкодження майна служби військової техніки № 65 від 04.10.2024 по суті полягає у викладенні/відображенні на паперовому носії певної інформації, що є фактично технічним процесом створення документа та завершальною стадією виконання організаційно-технічних дій по завершенню створення документу.
Довідка про вартісну оцінку заподіяння шкоди є документом бухгалтерського обліку та внутрішнього розрахунку, що фіксує результати застосування встановлених методик оцінки вартості військового майна.
Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави суду для висновку, що довідка про вартісну оцінку заподіяння шкоди пошкодження майна служби військової техніки № 65 від 04.10.2024 не підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства та оскарження такого акту не підпадає під судову юрисдикцію взагалі.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Застосовуючи норми чинного законодавства, правову позицію Верховного Суду, суд здійснив аналіз предмету спору у справі, дійшов висновку, що заявлені зустрічні позовні вимоги про визнання неправомірним Акту службового розслідування від 13.10.2024 та визнання неправомірною Довідки про вартісну оцінку заподіяння шкоди пошкодження майна служби військової техніки № 65 від 04.10.2024, не підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства України, а тому провадження у справі в частині цих зустрічних позовних вимог підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 238, 242-246, 250, 295 КАС України суд

вирішив:
Первісний позов військової частини НОМЕР_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) за завдану ним шкоду державі в особі Військової частини НОМЕР_1 під час проходження військової служби, а саме за пошкодження майна служби військової техніки, а саме автомобіля Ssang Yong Actyon, в.н.з. НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 кошти на загальну суму 175 253 (сто сімдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят три) грн. 35 коп.
Закрити провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_2 в частині зустрічних позовних вимог про визнання неправомірними акту службового розслідування від 13.10.2024 та довідки про вартісну оцінку заподіяння шкоди пошкодження майна служби військової техніки № 65 від 04.10.2024.
В задоволенні інших зустрічних позовних вимог – відмовити.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повне рішення складено 14.07.2026.

Суддя	Крутько Олена Василівна