Справа № 674/773/26 
Провадження № 2-др/674/11/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2026 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області у складі головуючої судді Шафікової Ю.Е., розглянувши без повідомлення сторін заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, інфляційних втрат та трьох процентів річних в розмірі 184 478 грн.09 коп.,-
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 серпня 2026 року позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, інфляційних втрат та трьох процентів річних в розмірі 184 478 грн.09 коп. задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) кошти в загальному розмірі 184 478 (сто вісімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят вісім) гривень 09 коп., з яких сума безпідставно набутих коштів в розмірі 86 960 (вісімдесят шість тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, інфляційні втрати в розмірі 80 050 (вісімдесят тисяч п`ятдесят) гривень 77 коп., три проценти річних в розмірі 17 467 (сімнадцять тисяч чотириста шістдесят сім) гривень 32 коп.
Як вбачається зі змісту рішення, судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.
26 серпня 2026 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пархоменко Єлизавети Олександрівни до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій просить ухвалити рішення про стягнення на користь ШигаренкаАртема Михайловича судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 гривень.
Відповідачка ОСОБА_2 та представник відповідачки адвокат Алексєєв О. Д. будь- яких заяв та клопотань суду не надіслали. 
Дослідивши матеріали справи, надану представником позивача заяву та докази, якими вони обґрунтовані, вирішуючи питання про розподіл витрат між сторонами, суд приходить до наступного висновку.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога).
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").
За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При цьому, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Представником позивача подано наступні докази витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 30000,00 грн.: копію договору №23/26 про надання правової допомогивід 26 березня 2026 року; додаток №1 до договору про надання професійної правничої допомоги №23/26 від 26.03.2026 року; акт №1 про приймання професійної правничої допомоги на підставі договору №23/26 від 26.03.2026 року; рахунок №23/26-1 від 26.03.2026 року правнича допомога згідно договору №23/26 від 26.03.2026, часткова опдлата згідно графіка на сума 20000,00 грн. отримувач Адвокатське об`єднання "Науменко, Боруш і партнери" платник ОСОБА_1 ; рахунок №23/26-2 від 26.03.2026 року правнича допомога згідно договору №23/26 від 26.03.2026, часткова опдлата згідно графіка на сума 10000,00 грн. отримувач Адвокатське об`єднання "Науменко, Боруш і партнери" платник ОСОБА_1 ; платіжну інструкцію від 26.03.2026 року згідно якої сплачено 20000,00 грн.; платіжну інструкцію від 30.04.2026 року згідно якої сплачено 10000,00 грн.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У п 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року, справа № 1-23/2009, щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.
Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони.
Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22.
Представником позивача належними доказами підтверджено факт понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 гривень, які були реальними, не суперечили складності справи, а також враховуючи, що відповідачка та її представник не подали будь-яких клопотань про зменшення витрат, суд дійшов до висновку про необхідність стягнути з відповідачки на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 30000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ: 
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення – задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №674/773/26, за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, інфляційних втрат та трьох процентів річних в розмірі 184 478 грн.09 коп.

Стягнути з  ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 30 000 (тридцять тисяч) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу. 

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя          Ю. Е. Шафікова