Справа № 148/460/26 
Провадження №2/148/772/26
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
( Заочне )  
10 вересня 2026 року Тульчинський районний суд 
Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В., при секретарі Ліванчук А.Ф., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЦИКЛ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:  
Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЦИКЛ ФІНАНС" (надалі ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС") звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 19.11.2018між АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" та відповідачем було укладено кредитний договір №22036000095945, відповідно до умов якого кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий в банку. 
Відповідачем належним чином кредитні зобов`язання не виконані. 
15.12.2021 між АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" та ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" було укладено договір факторингу №15/12/21, згідно з яким первісний кредитор відсупив новому кредитору право вимоги за кредитним договором №22036000095945 від 19.11.2018.
Згідно договору факторингу сума боргу відповідача становить 9426,07 грн, з яких: 6200 грн - заборгованість по тілу кредиту; 1176,03 грн - заборгованість по відсотках; 2050,04 грн - заборгованість по комісії.
З метою досудового врегулювання спору позивач на адресу відповідача направив вимогу про погашення кредитної заборгованості.
Через дані обставини позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №22036000095945 від 19.11.2018. в розмірі 9426,07 грн, а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явилася. У позовній заяві висловила клопотання про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України та шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала.
За таких обставин суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. 
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 18.11.2018відповідач ознайомилась із паспортом споживчого кредиту "Кредит готівкою (3-50). Стандарт зі страховкою, 24 міс"(а.с.55) та 19.11.2019 між нею та АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" було укладено кредитний договір №22036000095945 (а.с.53). За умовами цього договору сторони узгодили наступне:
- п.1.1. за цим договором банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, оплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі;
- п.1.2. за цим договором банк надає клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту - 7440 грн; строк кредитування - 24 місяців; щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 2,5 % від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі та строкову заборгованість за кредитом - 0,001 % річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56 % річних;
- п.1.5. клієнт в порядку договірного списання, на підставі ст.1071 ЦК України та ст.26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", доручає банку в дату видачі кредиту здійснити перерахування з рахунку клієнта на користь страховика ПРАТ СК УНІКА ЖИТТЯ суму страхового платежу у розмірі 1440 грн за весь період страхування, згідно договору страхування №ВР-22036000095945 від 19.11.2018;
- п.2.2. дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в Графіку платежів, який викладений в розділі 4 цього договору.
АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов кредитного договору.
Натомість відповідач свої зобов`язання за користування кредитними коштами належним чином не виконувала.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, утворилася заборгованість, яка згідно з наданим АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" розрахунком заборгованості (а.с.60-62) станом на 14.12.2021 становить 9426,07 грн, з яких: 6200 грн - залишок простроченого кредиту; 1176,03 грн - залишок прострочених відсотків; 2050,04 - залишок прострочених комісій.
15.12.2021 між АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" та ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" було укладено договір факторингу №15/12/21 (а.с.40-43), відповідно до умов якого сторони узгодили наступне:
- п. 1.1 фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу), за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (Портфель заборгованості);
- п.6.2.2. право вимоги переходить до фактора з моменту набрання чинності даним договором та підписання Акту приймання-передачі прав вимоги (Додаток 3), після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. 
Відповідно до копії Додатку №2 до договору факторингу№15/12/21 від 15.12.2021- Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 15.12.2021 до договору факторингу№15/12/21 від 15.12.2021, укладеного 15.12.2021 (а.с.49), вбачається, що клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників від 15.12.2021, складений за формою згідно із Додатком №1 до договору.
Відповідно до копії Додатку №3 до договору факторингу№15/12/21 від 15.12.2021- Акту приймання-передачі прав вимог за договором факторингу №15/12/21 від 15.12.2021, укладеного 15.12.2021 (а.с.49), вбачається, що клієнт передав, а фактор прийняв права грошових вимог станом на дату підписання сторонами договору згідно з Реєстром боржників та Додатком 1 до цього акту на суму 207182206,39 грн.
Відповідно до копії витягу з Реєстру боржників до договору факторингу№15/12/21 від 15.12.2021 (а.с.35), вбачається, що ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" набуло права грошової вимоги до відповідач за договором №22036000095945 від 19.11.2018.в розмірі 9426,07 грн, з яких: 6200 грн - заборгованість по тілу кредиту; 1176,03 грн - заборгованість по відсотках; 2050,04 грн - заборгованість по комісії.
З метою досудового врегулювання спору представником позивача відповідачу було надіслано вимогу про погашення заборгованості від 05.06.2025 Вих.№2885621560_1422 (а.с.52), у якій останню було повідомлено про відступлення прав вимоги за кредитним договором №22036000095945 від 19.11.2018ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" та вимагалось сплатити заборгованість у розмірі 9426,07 грн.
У зв`язку з невиконанням відповідачем її зобов`язань за кредитним договором№22036000095945 від 19.11.2018представник позивача звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку зібраним у справі доказам суд зазначає таке.
Відповідно до ч.1 та 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.
За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.
Згідно зі ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 
За змістом ч.1-3 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до п.4. ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» ( в редакції на момент укладення кредитного договору), загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Частиною 2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» ( в редакції на момент укладення кредитного договору) передбачено, що до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем.
Таким чином, Законом безпосередньо передбачено право банку встановлювати у договорі комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця. В той же час даний Законом України розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч.1 ст.11 Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно із ч.5 ст.12 Закону, умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, плата за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Верховний Суд упостанові від 06.11.2023 по справі №204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Судом враховано, що необхідність внесення комісії за обслуговування кредитної заборгованості передбачена у п.1.2. кредитного договору та у розділі 4 "Графік платежів". При цьому, у кредитному договорі хоч і зазначено розрахунково-касове обслуговування ", однак не конкретизовано яких саме довідок. 
Враховуючи те, що умовами кредитного договору встановлено плату за обслуговування кредитної заборгованості, яка може включати плату позичальника за надання інформації щодо її кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч.1 ст.11 Закону України "Про споживче кредитування", тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати щомісячну комісію за обслуговування кредиту в розмірі 2,5 % від суми кредитує нікчемними відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 ЗаконуУкраїни «Про споживче кредитування». 
Беручи до уваги, що позичальнику було встановлено плату за послуги банку, які за законом повинні надаватися безоплатно, тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч.1 та 2 ст.11, ч.5 ст.12 ЗаконуУкраїни «Про споживче кредитування». 

Відтак, правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісії в розмірі 2050,04 грн немає, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.
Згідно із ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором №22036000095945 від 19.11.2018.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, оскільки не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору.
Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачка порушує зобов`язання за вищевказаним кредитним договором. 
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
В свою чергу, відповідач будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представниці позивача до суду не надала.
Оскільки станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатила, суд доходить висновку, що з відповідача, як позичальника, підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №22036000095945 від 19.11.2018 лише в розмірі 7376,03 грн, з яких: 6200грн - заборгованість по тілу кредиту; 1176,03 грн - заборгованість по відсотках. 
Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлена відповідач не надала суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представниці позивача, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог представниці позивача в заявлених нею межах та про наявність правових підстав для їх часткового задоволення.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог сума судового збору в розмірі 2083,36 грн (2662,40 х 7376,03/ 9426,07 = 2083,36 грн) (а.с.1), а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2738,80 грн (3500 х 7376,03/ 9426,07 = 2738,80 грн), оскільки їх розмір документально підтверджений, зокрема: копією договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025 (а.с.37-39); копією Додаткової угоди №22036000095945 до договору №43453613/1 про надання правової допомоги від 25.08.2025, укладеної 26.01.2026 (а.с.47); копією Детального опису робіт (наданих послуг) від 26.01.2026, виконаних адвокатом Гулієвою С.А.(а.с.36), у якому визначені склад, обсяг та види виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом, час, витрачений на виконання робіт, а також вартість наданих послуг, де загальна сума витрат становить 3500 грн; копію акту 22036000095945 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, анадання послуг) від 26.01.2026 (а.с.9), у якому сторони погодили, що адвокат надав, а клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 3500 грн; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 21.08.2025 серія КС №12018/10 (а.с.63); копію посвідчення адвоката від 21.08.2025 (а.с.59).
На підставі викладеного, керуючись ст.1, 8, 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування», ст.207, 512, 514, 516, 526, 530, 599, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 1048, 1010, 1054, 1055, 1077 ЦК України, ст.4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 223, 247, 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЦИКЛ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЦИКЛ ФІНАНС", ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 43453613, місцезнаходження якого: вул.Авіаконтруктора Ігоря Сікорського, 8, м.Київ, 04112, рахунок НОМЕР_2 у АТ "СЕНС БАНК", код банку (МФО) 300346, заборгованість за кредитним договором №22036000095945 від 19.11.2018 в розмірі 7376,03 грн (сім тисяч триста сімдесят шість гривень три копійки), з яких: 6200грн - заборгованість по тілу кредиту; 1176,03 грн - заборгованість по відсотках.
В частині позовних вимог щодо стягнення комісії відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЦИКЛ ФІНАНС", ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 43453613, місцезнаходження якого: вул.Авіаконтруктора Ігоря Сікорського, 8, м.Київ, 04112, рахунок НОМЕР_2 у АТ "СЕНС БАНК", код банку (МФО) 300346, судові витрати з оплати судового збору в сумі 2083,36 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2738,80 грн, а всього - 4822,16 грн (чотири тисячі вісімсот двадцять дві гривні шістнадцять копійок).  
Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Суддя: