| Провадження №2/748/1358/26
| Єдиний унікальний № 748/1361/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2026 року | м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі головуючого - судді Костюкової Т.В., за участю секретаря судового засідання Зеленської О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
30 квітня 2026 року через систему «Електронний суд», директор ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» - Сердійчук Ярослава Ярославівна, яка здійснює повноваження на підставі Наказу № 85/к від 05.12.2023, звернулася до Чернігівського районного суду Чернігівської області із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за Договором № 555158578164004 від 14.02.2022 у розмірі 17866,40 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 14.02.2022 року між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та Позичальником, яким є ОСОБА_1 на підставі Заявки на пролонгацію від 13.02.2022 до договору позики 555158578164003 , підписаної Позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, був укладений Договір кредитної лінії № 555158578164004 (пролонгація), відповідно до якого Сторони домовились продовжити строк виконання зобов`язання Позичальника по погашенню заборгованості за попереднім Договором № 555158578164003 в сумі 6800.00 грн. на новий строк 30 днів під проценти. При цьому Позичальник зобов`язується повернути Кредит у строки, що визначені цим пунктом та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього, Правилах та в Заявці на пролонгацію. Відповідно до п. 2.2 Договору Попередній договір пролонгується на новий термін 30 днів на підставі заявки на пролонгацію та сплати Позичальником заборгованості по процентах за користування кредитом за Попереднім договором в сумі 3576.9 грн. та оплати у повній сумі процентів за пролонгацію 0.0 грн. не пізніше 13.02.2022 р. Відповідно до п. 3.4. Договору строк кредитування складає 30 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику, відповідно до п. 3.2. цього Договору. Пунктами 3.8 та 3.9 Договору встановлено розмір та порядок нарахування процентів за користування Кредитом. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, вподальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором
Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало можливість користуватися кредитними коштами у порядку, передбаченому умовами договору, проте відповідачка свої зобов`язання за договором не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
18.12.2023 між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу № 18/12-2023, на підставі якого позивач набув право грошової вимоги до боржників, у тому числі й до відповідачки за договором № 555158578164004 від 14.02.2022.
Внаслідок невиконання відповідачкою договірних зобов`язань станом на дату подачі позову її заборгованість по даному кредитному договору становить 17866,40 грн., з яких 6800 грн. - заборгованість за кредитом, 11066,40 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 
28.05.2026 року ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито у справі спрощене позовне провадження.
Представник позивача до судового засідання не прибув, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві просив провести розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка ухвалу про відкриття провадження у справі отримала особисто 11.06.2026 року, відзиву у справі не подала, у судове засідання не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
13 лютого 2022 року ОСОБА_1 було подано заявку на пролонгацію по договору позики № 555158578164004 від 14 січня 2022 року, яка була підписана останньою електронним підписом одноразовим ідентифікатором (смс - код) 8722 ( а.с 21).
Відповідно до вказаної заявки на пролонгацію, ОСОБА_1 ознайомилися із умовами пролонгації, а саме:
сплатити заборгованість по процентах у сумі 3576,90 грн. до кінцевої дати оплати 13 лютого 2022 року;
та підтверджує намір пролонгувати договір позики № 555158578164004 від 14.01.2022 року на термін 30 днів під 643,50 % річних.
Просить перерахувати кошти по новому договору позики № 555158578164004 в рахунок виконання грошових зобов`язань та погашення поточної заборгованості та її діючою позикою № 555158578164003 від 14.01.2022 року.
14 лютого 2022 року між ТОВ«Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_2 було укладено Договір позики № 555158578164004 (пролонгація) (надалі - Договір) (а.с 7-14).
ОСОБА_1 для підписання Договору позики № 555158578164004 (пролонгація) від 14.02.2022 року було надано наступний одноразовий ідентифікатор 8722.
Відповідно до п.2.1 Договору кредитної лінії та на підставі заявки на пролонгацію від 13.02.2022 року до договору позики № 555158578164003 сторони домовилися продовжити строк виконання зобов`язань позичальника по погашенню заборгованості за попереднім договором № 555158578164003 в сумі 6800 грн на новий строк 30 днів під проценти. При цьому позичальник зобов`язується повернути кредит у строки визначені цим пунктом та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов зазначених у Договорі ,додатках до нього та Заявці на пролонгацію 
Відповідно до п.2.2 . Договору, попередній договір пролонгується на новий термін 30 днів на підставі заявки на пролонгацію та сплати позичальником заборгованості про процентах за користування кредитом за попереднім договором в сумі 3576,90 грн та оплату в повній мірі процентів за пролонгацію 0,00 грн не пізніше 13.02.2022 року. 
Згідно п.2.3 Договору, у разі не повної оплати позичальником заборгованості по процентах за користування попередньою позикою, вказаних в пункті 2.2 цього Договору, до 13.02.2022р. включно, заявка на пролонгацію анулюється позикодавцем та позичальник зобов`язаний погасити заборгованість по позиці у строк відповідно до договору позики №555158578164003.
Кредит позичальнику надається шляхом погашення позикодавцем заборгованості за раніше укладеним Договором позики та проведення відповідних бухгалтерських проводок в системі з одночасним формуванням за позичальником заборгованості за цим Договором, в розмірі що дорівнює не погашеній заборгованості за попереднім Договором позики. Датою надання позики при проведенні пролонгації/реструктуризації за раніше укладеним Договором позики є дата проведення Позикодавцем відповідних бухгалтерських проводок в системі, направлених на погашення попередньої заборгованості за раніш укладеним Договором позики з одночасним формуванням за позичальником заборгованості за цим Договором в розмірі що дорівнює не погашеній заборгованості за попереднім Договором кредиту(п.2.3 Договору).
На виконання умов Договору кредитні кошти були перераховані відповідачем, що підтверджується Довідкою про погашення по договору №555158578164003 від 14.01.2022р., згідно якої кредитором підтверджено, що клієнтом ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , погашено заборгованість по договору № 555158578164003 від 14.01.2022 року шляхом перерахування коштів згідно умов Договору позики (пролонгації) № 555158578164004 від 14.02.2022 року, який укладено на підставі заявки про пролонгацію (а.с.28).
Відповідно до п.3.1 Договору, сторони договору домовились про відкриття кредитної лінії у межах якої кредитодавець надає позичальнику кредит з лімітом у розмірі 6800 грн , а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити йому відсотки за користування кредитом. 
Датою повернення кредиту є 14.04.2022 року.
Строк кредитування складає 60 днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Заявлений строк кредитування 30 календарних днів з 14.02.2022 року по 15.03.2022 року . Тип процентної ставки – фіксована .
Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на Суму кредиту, якою фактично користується Позичальник, таке нарахування здійснюється щоденно, починаючи з першого дня видачі Кредиту та до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту в наступних розмірах: Стандартна процентна ставка 990.00% річних (2.71% на день) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою). Знижена процентна ставка 643.50% річних (1.76% на день) (право користування Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п.5.4.2. цього Договору). Пільгова процентна ставка % річних ( % на день) (право користування Кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п. 5.4.1. цього Договору). 
Відповідно до п.3.9. Договору річна процентна ставка складає:3.9.1. За користування Кредитом протягом Заявленого строку 30 днів календарних користування Кредитом з14.02.2022 по 15.03.2022: за Пільговою процентною ставкою % річних ( % в день) протягом перших календарних днів з дати видачі
Кредиту, включаючи день видачі Кредиту; за Зниженою процентною ставкою 643.50% річних (1.76% в день): з наступного дня після закінчення періоду нарахування Пільгової процентної ставки та до15.03.2022 останнього дня Заявленого строку користування Кредитом (виключно якщозастосовується Пільгова процентна ставка); з 1-го дня дати видачі Кредиту, включаючи день видачі Кредиту 14.02.2022, по 15.03.2022 останній день Заявленого строку користування Кредитом (виключно якщо не застосовується Пільгова процентна ставка)
За користування Кредитом понад Заявлений строк протягом наступних 30 календарних днів користування Кредитом з 16.03.2022 і до 14.04.2022 останнього дня Строку кредитування: за Стандартною процентною ставкою 990.00% річних (2.71% в день).
Відповідно до п.3.10. Договору орієнтовна загальна вартість Кредиту складає:3.10.1. За користування Кредитом протягом Заявленого строку 30 днів календарних користування Кредитом з 14.02.2022 по 15.03.2022 вартість кредиту складає 3596.40 грн. проценти за користування 3.10.2. За користування Кредитом понад Заявлений строк протягом наступних 30 календарних днів користування Кредитом з 16.03.2022 і до 14.04.2022 останнього дня Строку кредитування вартість кредиту складає 6800.00 грн. тіло кредиту та 5533.20 грн. проценти за користування 
Згідно графіку платежів №55158578164004 -1(Додатку №1 до Договір позики № 555158578164004 від 14.02.2022., який підписаний ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 8722 встановлено графік платежів за користування кредитом протягом 30 календарних днів користування кредитом з 14.02.2022 року по 15.03.2022 року за процентною ставкою 643.50 % річних (1.76 % в день), з розрахунку відсотків 119,88 грн. в день, становить всього до сплати 3596,40 грн. а також встановлено графік платежів за користування кредитом понад заявленйи строк з 16.03.2022 року по 14.04.2022 року за процентною ставкою 990.00 % річних (2,71 % в день), з розрахунку відсотків 184,44 грн. в день, становить всього до сплати 5533,20 грн (а.с.15-16).
Додатком №2 до Договір позики №555158578164004 від 14.02.2022, який підписаний ОСОБА_1 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 88722, сторони погодили Розрахунок вартості кредиту що складає 10396,40 грн станом на 15.03.2022 року (а.с.17-17 зворот).
Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту, інформація, яка надається позичальнику до укладення договору позики, зокрема визначено: тип кредиту: кредитна лінія, сума/ліміт кредиту: 6800,00 грн., строк кредитної лінії - 60, заявлений строк користування кредитом - 30; мета отримання кредиту: споживчі цілі; стандартна процентна ставка 990,0% річних (2.71% на день) за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключення строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою процентною ставкою). Знижена процентна ставка 643,50% річних (1,76% на день) (право користування кредитом за вказаною процентною ставкою згідно умов, визначених п.п.5.4.2 цього договору), Тип процентної ставки фіксована. Згідно Застереження, яке міститься в Паспорті споживчого кредиту, наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості позики для позичальника є репрезентативними та базуються на обраних позичальником умовах надання позики, викладених вище, і на припущенні, що договір позики залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а позикодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги позикодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору позики. Паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором 8722 (а.с 18-20).
Відповідно до довідки про ідентифікацію по договору № 555158578164004 від 14.02.2022 року підтверджено що клієнт ОСОБА_3 з якою укладено кредитний договір № № 555158578164004 акцентувала його одноразовим ідентифікатором 8722 , який був направлений на номер телефону НОМЕР_2 ( а.с 27)
До кредитного договору позивачем також долучено Загальні умови надання грошових коштів у позику ТзОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія», які містяться в матеріалах справи (т.1 а.с.47 на звороті - 51), з умовами яких ОСОБА_1 була ознайомлена, про що свідчить її електронний підпис одноразовим ідентифікатором 2325 ( а.с 22-26 зворот)
Відповідно до довідки до договору позики № 555158578164004 від 14.02.2022р., яка містить розрахунок заборгованості за кредитним договором № 555158578164004, сума заборгованості ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором, станом на 30.06.2022 р. становить 17866,40 грн., з яких заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 6800,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 11066,40 грн. (а.с 29-30).
18 грудня 2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» (клієнт) та ТОВ «Факторинг Партнерс» (фактор) було укладено договір факторингу №18/12-2023, згідно якого клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 113 637 981,90 грн., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (п.2.1) ( а.с32-35).
21 грудня 2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» (клієнт) та ТОВ «Факторинг Партнерс» (фактор) було укладено додатковий договір №1 факторингу №18/12-2023 від 18 грудня 2023 року згідно якого клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 113 577013Ю90 ,90 грн., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (п.2.1) ( а.с 36)
Відповідно до платіжної інструкції №793 ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» (клієнт) оплатило ТОВ «Факторинг Партнерс» плату за Договором факторингу №18/12-2023 від 18 грудня 2023 року в сумі 1100000,00 грн ( а.с 37)
22 грудня 2023 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» (клієнт) та ТзОВ «Факторинг Партнерс» (фактор) було підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №18102-2023 від 18 грудня 2023 року (а.с.38-39).
Відповідно до витягу з додатку №3 від 22.12.2023р. до Договору факторингу №18/12-2023 від 18 грудня 2023 року клієнт відступає факторові наступні права грошових вимог до боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором № 555158578164004 від 14.02.2022р., а саме: сума заборгованості 6800,00 грн., сума заборгованості за відсотками 11066,40 грн., сума заборгованості разом 17866,40 грн. (а.с 40-42,43).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із пунктами 5, 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (пункт 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Зазначений договір є публічним договором приєднання.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку ТОВ «Київського торгово-інвестиційна компанія»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
У рішенні від 11.07.2013 №7-рп/2013 Конституційний Суд України вказав, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Виходячи з наведених норм чинного законодавства, договір, в тому числі і кредитний, може бути укладений шляхом приєднання до запропонованих умов однією із сторін оформлений у формулярах або інших стандартних формах.
Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Згідно зі статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
18.12.2023 року між ТОВ "Київська торгово-інвестиційна компанія" та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" було укладено Договір факторингу № 18/12-2023, відповідно до якого ТОВ "Київська торгово-інвестиційна компанія" відступило на користь ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" право вимоги до боржників за договорами позики, в тому числі за договором позики №555158578164004 від 14.02.2022, що уклали ТОВ "Київська торгово-інвестиційна компанія" та ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 18/12-2023 від 18 грудня 2023 року та розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 24.04.2026 року, заборгованість відповідача перед ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" складає 17866,40 грн, з яких: 6800 грн заборгованість за тілом кредиту, 11066,40 грн заборгованість по процентам.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц (провадження № 61-14780св23).
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (див. постанову Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19).
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 675-VIII розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні послуги», «;Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.
На підтвердження наявності заборгованості відповідача представник позивача склав розрахунок заборгованості станом на 24.04.2026 року ( а.с 31) , проте які дані використовувались при складенні цього розрахунку позивач до суду не надано.
Згідно п. 13.2 Коедитного Договору визначено, що строк дії цього Договру обчислюється з моменту його підписання шляхом проставленя Електронного підпису одноразховим ідентифікатором та перерахування суми кредиту Позичальнику 
Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що кредитні кошти були отримані відповідачем.
Крім того, у договорі не зазначені банківські реквізити, за якими відповідачеві мають бути перераховані кредитні кошти. Матеріали справи такої інформації також не містять.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).
Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15.
Матеріали справи не містять доказів того, що кредитодавцем виконані умови Договору№ 555158578164004 від 14.02.2022 та надано позичальнику ОСОБА_1 кредит, оскільки відсутні попереднього договору, який пролонгований , так на який саме рахунок або картку перераховувались кредитні кошти та докази того, що ці реквізити вказані відповідачем.
Враховуючи вищевикладене , позивачем не доведено факт видачі попереднім кредитодавцем кредитних коштів позичальникові у розмірі 6800 грн.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі76,77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Звертаючись до суду з цим позовом позивачем до суду надано договір позики (пролонгація) №555158578164004 від 14.02.2022 року про надання споживчого кредиту; паспорт споживчого кредиту від 14.02.2022 року, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису.
Проте матеріали справи не містять доказів: 
вчинення відповідачем певної сукупність дій спрямованих на отримання кредиту від первісного кредитора під час укладення 14 січня 2022 року договору № 555158578164003, який як стверджує позивач є пролонгованим 14.02.2022 року шляхом укладження кредитного договіору №555158578164004, а саме, зареєструвався в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію, отримав повідомлення від суб`єкта електронної комерції (в даному випадку від ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія») із одноразовим ідентифікатором, та прийняв пропозицію (оферту) позивача шляхом використання (підписання) надісланого йому позивачем одноразового ідентифікатора;
укладання між первісним кредитором та відповідачкою 14 січня 2022 року договору № 555158578164003, надання відповідачці кредитних коштів за вказаними нею реквізитами у розмірі 6800 грн, перерахування відповідачці на рахунок будь-якій банківській установі коштів від ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» на підставіпервісного договору позики 555158578164003 від 14 січня 2022 року.
Більш того, кредитний договір №555158578164004 від 14.02.2022 року взагалі не містить відомостей про платіжну карту відповідача , у графі реквізити сторін дане поле не заповнене. 
Довідка по договору позики №555158578164004 від 14.02.2022 року, яка міститься в матеріалах справи є лише внутрішнім документом фінансової установи та не може вважатися доказом, що дійсно підтверджує вказану обставину.
Не містять такої інформації й розрахунки заборгованості позивача, у них лише зафіксовані суми, які необхідно сплатити, проте порядок їх нарахування (суми та період) не визначений, що унеможливлює здійснення їх перевірки судом.
Отже, зазначені в позовній заяві обставини є лише твердженням позивача, оскільки підтверджуються лише створеними останнім доказами та доказами створеними попереднім кредитором, які неможливо перевірити та які не узгоджуються з жодним іншим доказом не створеним самим позивачем чи первісним кредитором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19), сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.
Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про недоведеність факту надання ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія «позики відповідачу на підставі договору позики № 555158578164003 від 14 січня 2022 року, який згодом було пролонговано за договором №555158578164004 від 14.02.2022 року
З урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні докази укладання з відповідачем вказаного кредитного договору за договором № 555158578164003 від 14 січня 2022 року, отримання відповідачем кредитних коштів та інформації про належність відповідачу платіжної картки, відомостей щодо належності фінансового номеру телефону відповідачці, а також підтвердження зарахування, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. 
Частиною 1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Водночас ч.1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд позовні вимоги позивача визнав недоведеними та відмовив у їх задоволенні, тому і судові витрати також стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.
Керуючись ст. 526, 626, 628, 638, 634, 1048, 1054-1055, 1056-1 ЦК України, ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 141, 244, 247, 258, 264, 265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні позовних ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Письмову заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Чернігівського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому рішення не було вручено в день його проголошення, має право протягом двадцяти днів з дня вручення заочного рішення подати заяву на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ТОВАРИСТВР З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521 Код ЄДРПОУ: 42640371
Відповідач: ОСОБА_1 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 

Суддя Т.В.Костюкова