Дата документу 26.08.2026 | Справа № 554/6502/26
| Провадження № 2/554/3774/2026

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2026 року           м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі :
головуючої судді - Тімошенко Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Тоцької К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
В квітні 2026 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4815220 від 18.10.2019 року, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. 
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав грошові кошти у сумі 7 000,00 грн. строком на 15 днів із терміном повернення до 02.11.2019 р. під фіксовану ставку 3.00% на день. Також умовами договору було передбачено одноразову комісію за надання кредиту у розмірі 12.00% від суми договору, що становить 840,00 грн. Позивач стверджує, що ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, перерахувавши кошти на рахунок платіжної картки відповідача.
На підставі договору відступлення прав вимоги № 47-МЛ від 20.02.2020 року, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за договором № 4815220 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», у зв`язку з чим останнє набуло статусу нового кредитора.
Станом на 14.04.2026 р. у відповідача утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку у загальному розмірі 27 090,00 грн., з яких: прострочене тіло кредиту 7 000,00 грн., прострочені відсотки 15 750,00 грн., прострочена комісія 840,00 грн. та заборгованість по штрафах/пені 3 500,00 грн. Також позивач просить стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. та 8 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 18 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Ухвалою від 18 травня 2026 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів у АТ КБ «ПриватБанк» стосовно підтвердження транзакції перерахування кредитних коштів на картку відповідача.
У зв`язку з отриманням листа від АТ КБ «ПриватБанк» про неможливість ідентифікації відповідача через відсутність у первинному запиті його повних паспортних даних та РНОКПП, ухвалою суду від 28 липня 2026 року витребування доказів було здійснено повторно із зазначенням ідентифікаційних даних відповідача.
Позивач у судове засідання не прибув, його представник у позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Заяв, клопотань до суду не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 18.10.2019 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 8802923544815220.
Відповідно до відповіді АТ КБ «ПриватБанк» вих. № 20.1.0.0.0/7-260730/68616-БТ від 31.07.2026 р., яка надійшла на виконання повторної ухвали суду про витребування доказів, на ім`я відповідача ОСОБА_1 емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ). На вказаний рахунок 18.10.2019 р. було здійснено безготівкове зарахування кредитних коштів у сумі 7 000,00 грн. 
Таким чином, матеріалами справи беззаперечно підтверджено укладення кредитного договору в електронній формі шляхом використання одноразового ідентифікатора (акцепту) відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та фактичне отримання відповідачем суми кредиту. 
Оскільки сума боргу за тілом кредиту відповідачем не повернута, вимога про стягнення тіла кредиту в розмірі 7 000,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Позивачем розраховано відсотки 15 750,00 грн. за щоденною ставкою 3.00%, що становить 210,00 грн. на день за період 75 днів, який складається з 15 днів строку дії договору та 60 днів прострочення після закінчення цього строку. 
Проте суд вважає таке нарахування безпідставним поза межами строку дії договору, зважаючи на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та від 04 липня 2018 року у справі № 10/11534/13-ц, відповідно до якої право кредитора нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Після закінчення строку дії договору правовідносини переходять в категорію охоронних, де права кредитора забезпечуються нормами ст. 625 ЦК України, а не нарахуванням договірних відсотків.
Наявність у договорі пунктів про автоматичне продовження нарахування відсотків за базовою ставкою у разі невиконання зобов`язань не змінює цієї правової позиції, оскільки такі умови є несправедливими стосовно споживача.
З урахуванням цього, нарахування щоденних відсотків є правомірним виключно у межах строку кредитування 15 днів з 18.10.2019 р. по 02.11.2019 р. включно. Розрахунок законних відсотків становить 15 днів * 210,00 грн., що становить 3 150,00 грн. Сума у розмірі 12 600,00 грн., яка нарахована за щоденною процентною ставкою поза межами строку кредитування, є незаконною та до стягнення не підлягає.
Крім того, договором передбачено одноразову комісію за надання кредиту в розмірі 12% від суми кредиту 840,00 грн. 
Суд зазначає, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 204/1029/21, умови договору споживчого кредиту про встановлення комісії за послуги, які кредитор надає на власну користь є несправедливими у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та нікчемними. 
Споживач не зобов`язаний оплачувати операційні та адміністративні витрати фінансової установи. Тому у стягненні 840,00 грн. комісії слід відмовити.
Позивач заявив до стягнення 3 500,00 грн. пені. Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», пеня за невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. 
Водночас, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Оскільки прострочення за договором виникло у листопаді 2019 року, а позивач звернувся з позовом лише у 2026 році, строк позовної давності щодо пені сплив.
Хоча відповідач особисто не заявив про застосування позовної давності, суд також зазначає, що позивачем не надано обґрунтованого щомісячного чи щоденного розрахунку пені відповідно до імперативних обмежень закону, а встановлена у договорі пеня у розмірі 2.00% від суми кредиту за кожен день прострочення 730% річних є явно непропорційною та несправедливою відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». За таких обставин, вимога про стягнення пені у розмірі 3 500,00 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у розмірі 27 090,00 грн. задоволено на суму 10 150,00 грн., що становить 37.47% від заявлених вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 997,51 грн.
Також позивач заявив до стягнення 8 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвокатського об`єднання «АПОЛОГЕТ». 
Оцінюючи співмірність цих витрат відповідно до вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд враховує характер і складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт. 
Суд приходить до висновку, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та підлягає зменшенню до справедливого та співмірного розміру у 5 000,00 грн. Враховуючи пропорційність задоволення вимог 37.47%, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 1 873,50 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, р/р НОМЕР_4 в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614) заборгованість за кредитним договором № 4815220 від 18.10.2019 року у загальному розмірі 10 150 (десять тисяч сто п`ятдесят) гривень 00 копійок, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту 7 000,00 грн. та прострочена заборгованість за відсотками за договором 3 150,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» витрати зі сплати судового збору в розмірі 997 (дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 51 копійка та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 873 (одна тисяча вісімсот сімдесят три) гривні 50 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя         Н.В. Тімошенко