ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 вересня 2026 року м. Житомир справа № 240/17662/26
категорія 112030700

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати пункт 16 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.02.2024 року №4/в, щодо відмови у призначення та виплаті їй одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 ;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити їй одноразову грошову допомогу як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 - її сина, внаслідок захворювання та причини смерті, пов`язаних із захистом Батьківщини, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 та Закону України ""Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Позовні вимоги Позивача обґрунтовані тим, що на запити адвоката Позивач 24.02.2026 року дізналася про оскаржуване рішення Відповідача щодо відмови у призначення та виплаті їй одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 та Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Позивач вважає таке рішення Відповідача протиправним, так як не має жодних доказів того, що смерть військовослужбовця ОСОБА_2 безпосередньо спричинена станом алкогольного сп`яніння. 

Ухвалою суду від 26.05.2026 року позовну заяву після усунення її недоліків прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Міністерства оборони України, Відповідача по даній справі, у відзиві на позов проти задоволення позову заперечив і зазначив, що Відповідачем розглядалося питання про призначення спірної одноразової грошової допомоги виключно відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975. Питання щодо призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою №168 не розглядалося.
Представник Відповідача вважає правомірним оскаржуване Позивачем рішення, оскільки відповідно до висновку експерта Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи у крові померлого ОСОБА_2 було виявлено етиловий спирт у концентрації 1,98%, що виключає нарахування такої допомоги.

Розглянувши доводи представників сторін, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивач 20.06.2023року через ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до Відповідача із заявою відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина, старшого солдата ОСОБА_2 ..
До зави були долучені, окрім інших, копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , копія лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , довідки про обставини смерті ОСОБА_2 , витягів з протоколу ВЛК та наказу про виключення ОСОБА_2 зі списків військової частини у зв`язку зі смертю. 
За результатами розгляду звернення Позивача Відповідачем в особі Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум 09.02.2024 року (протокол №4/в) було прийнято оскаржуване рішення про відмову у виплаті такої одноразової грошової допомоги Позивачу, а також батьку ОСОБА_2 і його дочці .
Як зазначено в оскаржуваному рішенні та згідно пояснень представника Відповідача, відмова у призначенні та виплаті Позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 зумовлена виключно виявленням у крові померлого ОСОБА_2 етилового спирту у концентрації 1,98%, що виключає нарахування такої допомоги відповідно до вимог статті 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Суть спору між сторонами зведена виключно до правомірності зазначеного рішення Відповідача в особі Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.02.2024 року (протокол №4/в) в частині щодо відмови у її призначенні Позивачу.

Такі спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення та нарахування спірної одноразової грошової допомоги у разі встановлення вищої групи інвалідності військовослужбовця, як складової їх соціального захисту, регулюються правовими нормами Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) в редакції, що були чинні на день виникнення таких відносин.

Безспірно, відповідно до вимог статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби пункт 1 частини 1 статті 16 Закону №2011-XII.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що старший солдат ОСОБА_2 проходив військову службу під час військового стану в складі військової частини НОМЕР_1 і наказом №129 від 21.05.2022 року був виключений зі списків особового складу цієї військової частини у зв`язку із смертю. Як зазначено в даному наказі, копія якого долучена до справи та досліджена судом, смерть ОСОБА_2 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що згідно лікарського свідоцтва №1784, від 11.05.2022 року, копія якого долучена до справи та досліджена судом, причиною смерті ОСОБА_2 стали захворювання, а саме "гостра серцево-судинна недостатність, кардіоміопатія неуточнена".
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що згідно Витягу з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, контузій, травм, каліцтв (протокол "394 від 31.05.2022 року) захворювання та причина смерті ОСОБА_2 пов`язані з проходженням військової служби.

Відповідно до пункту 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (надалі - Порядку № 975), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (серія НОМЕР_2 ) датою його смерті є ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В розумінні вимог до пункту а) частини 1 статті 16-2 Закону №2011-XII (в редакції на час смерті ОСОБА_2 ) одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.
В розумінні вимог статті 16-1 Закону №2011-XII (в редакції на час смерті ОСОБА_2 ) Позивач, як мати військовослужбовця, належить до осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

Як вже зазначалося судом, Позивач із відповідною заявою про реалізацію такого права на одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю (смертю) старшого солдата ОСОБА_2 звернулася до Відповідача 20.06.2023 року.
Як вже зазначалося судом, оскаржуване рішення Відповідача про відмову у призначенні та виплаті Позивачу одноразової грошової допомоги зумовлена виключно виявленням у крові померлого ОСОБА_2 етилового спирту у концентрації 1,98%, що, на думку Відповідача та його представника, виключає нарахування такої допомоги відповідно до вимог статті 16-4 Закону №2011-XII.
Таке рішення Відповідача не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та стало наслідком безпідставно довільного трактування правових норм статті 16-4 Закону №2011-XII з огляду на таке.

Безспірно, за приписами статті 16-4 Закону №2011-XII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Тобто, законодавець прямо зазначив, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що відповідно до висновку експерта Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи у крові померлого ОСОБА_2 було виявлено етиловий спирт у концентрації 1,98%. 
Разом з тим, ні в даному висновку Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи від 17.05.2022 року, ні в акті від 16.05.2022 року спеціального службового розслідування смерті ОСОБА_2 , ні в довідці від 23.05.2022 року про обставини його смерті не міститься жодних висновків, що смерть ОСОБА_2 є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідач та його представник безпідставно ототожнили факт виявлення в крові ОСОБА_2 етилового спирту у концентрації 1,98% зі станом алкогольного сп`яніння та зі вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння, які спричини його смерть.
Причиною смерті ОСОБА_2 згідно лікарського свідоцтва №1784, від 11.05.2022 року та висновку 11 Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, контузій, травм, каліцтв - захворювання, а саме "гостра серцево-судинна недостатність, кардіоміопатія неуточнена".
Таким чином, рішення Відповідача в особі Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.02.2024 року (протокол №4/в), ухвалено з порушенням вимог Закону №2011-XII, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.
При визначенні способу судового захисту порушеного права суд враховує, що відповідно до статті 16-1 Закону №2011-XII (в редакції на час смерті ОСОБА_2 ) до осіб, які мають право на призначення та отримання такої одноразової грошової допомоги, окрім Позивача, як матері ОСОБА_3 , можуть відноситися інші особи, в тому числі його батько та донька.
За приписами пункту 3 статті 16-1 Закону №2011-XII у разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (пункт 6 статті 16-1 Закону №2011-XII).

Таким чином, порушене право Позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання Міністерство оборони України ухвалити рішення про призначення та виплату Позивачу одноразову грошову допомогу, передбачену Законом №2011-XII у розмірі у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2022 року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця з урахуванням права на таку допомогу інших осіб, зазначених в статті 16-1 Закону №2011-XII.

Одночасно суд зазначає про безпідставність доводів Позивача та його представника щодо протиправності оскаржуваного рішенні в частині відмови в нарахуванні та виплаті Позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМ України від 22.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі - Постанова №168).
Безспірно, відповідно до вимог пункту 2 Постанови №168 в редакції на час спірних відносин було передбачено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”.
Разом з тим, Позивач та його представник не врахували, що за приписами цього ж пункту 2 Постанови №168 якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.
Аналогічно, за приписами пункту 8 статті 16-3 Закону №2011-XII якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором. 
Більш того, згідно звернення Позивача від 20.06.2023 року в ньому відсутнє бажання отримати саме одноразову грошову допомогу, передбачену Постановою №168.

Таким чином позовні вимоги Позивача є частково обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати Позивача у вигляді судового збору в сумі 1064,96грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168, код ЄДРПОУ 00034022) задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати пункт 16 Рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 09.02.2024 року (протокол №4/в) в частині відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого старшого солдата ОСОБА_2 .
Зобов`язати Міністерство оборони України ухвалити рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2022 року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця з урахуванням права на таку допомогу інших осіб, зазначених в статті 16-1 цього ж Закону.
Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 1064,96 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

08.09.26