Справа № 685/595/26
Провадження № 2/685/586/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е

07 липня 2026 року 	селище Теофіполь	

Теофіпольський районний суд Хмельницької області
в складі головуючої судді Бурлак Г.І.
з участю секретаря Ковальчука О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Теофіполь
справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
встановив:
позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що 03.09.2025 року між ТОВ«Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №03.09.2025-100001123 (далі кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1 000 грн, шляхом перерахунку на банківський рахунок відповідача (реквізити платіжної картки НОМЕР_1 ) на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит у погоджений умовами договору строк (217 днів, дата повернення кредиту – 07.04.2026) та сплатити проценти за користування кредитом (процентна ставка «Стандарт» - 1% за один день, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом; процентна ставка «Економ» - 0,5% за один день, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт»), комісію за надання кредиту у розмірі 9% від суми кредиту, що становить 90 грн, а також комісію за обслуговування кредиту у розмірі 90 грн у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. 05.09.2025 між ТОВ«Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір, за умовами якого до кредитного договору внесено зміни: сума наданого кредиту становить 3000 грн, шляхом перерахунку на банківський рахунок відповідача (реквізити платіжної картки НОМЕР_1 ) на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит у погоджений умовами договору строк (215 днів) та сплатити проценти за користування кредитом (процентна ставка 0,72%), комісію за надання кредиту у розмірі 9% від суми кредиту, що становить 180 грн, а також комісію за обслуговування кредиту у розмірі 270 грн у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. 06.09.2025 між ТОВ«Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір, за умовами якого до кредитного договору внесено зміни: сума наданого кредиту становить 4000 грн, шляхом перерахунку на банківський рахунок відповідача (реквізити платіжної картки НОМЕР_1 ) на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит у погоджений умовами договору строк (214 днів) та сплатити проценти за користування кредитом (процентна ставка 0,72%), комісію за надання кредиту у розмірі 9% від суми третього траншу, що становить 90 грн, а також комісію за обслуговування кредиту у розмірі 360 грн у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати суми кредиту, відсотків та комісії не виконав, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 15210 грн, з яких: 4000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 6130 грн – сума заборгованості за відсотками, 360 грн – комісія за видачу кредиту, 720 грн – додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості, 1000 грн – відсотки, нараховані за ст.625 ЦК України. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 15210 грн заборгованості за кредитним договором , 2662,40 грн судового збору та 130,98 грн поштових витрат .
Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з`явився, подав клопотання про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст.128 ЦПК України, в суд не з`явився, клопотань не подав, до суду повернувся поштовий конверт надісланий відповідачу із судовою повісткою, з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній».
Суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи. 
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до статті 207, 626,628 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Ст. 1054, 1049 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.
У відповідності до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах . Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній 
формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
В судовому засіданні встановлено, що 03.09.2025 року між ТОВ«Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №03.09.2025-100001123 (далі кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1 000 грн, шляхом перерахунку на банківський рахунок відповідача (реквізити платіжної картки НОМЕР_1 ) на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит у погоджений умовами договору строк (217 днів, дата повернення кредиту – 07.04.2026) та сплатити проценти за користування кредитом (процентна ставка «Стандарт» - 1% за один день, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом; процентна ставка «Економ» - 0,5% за один день, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт»), комісію за надання кредиту у розмірі 9% від суми кредиту, що становить 90 грн, а також комісію за обслуговування кредиту у розмірі 90 грн у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. 05.09.2025 між ТОВ«Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір, за умовами якого до кредитного договору внесено зміни: сума наданого кредиту становить 3000 грн, шляхом перерахунку на банківський рахунок відповідача (реквізити платіжної картки НОМЕР_1 ) на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит у погоджений умовами договору строк (215 днів) та сплатити проценти за користування кредитом (процентна ставка 0,72%), комісію за надання кредиту у розмірі 9% від суми кредиту, що становить 180 грн, а також комісію за обслуговування кредиту у розмірі 270 грн у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. 06.09.2025 між ТОВ«Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір, за умовами якого до кредитного договору внесено зміни: сума наданого кредиту становить 4000 грн, шляхом перерахунку на банківський рахунок відповідача (реквізити платіжної картки НОМЕР_1 ) на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит у погоджений умовами договору строк (214 днів) та сплатити проценти за користування кредитом (процентна ставка 0,72%), комісію за надання кредиту у розмірі 9% від суми третього траншу, що становить 90 грн, а також комісію за обслуговування кредиту у розмірі 360 грн у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Відповідач підписав електронний договір від 03.09.2025 та додаткові договори до нього від 05.09.2025 та 06.09.2025 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е174, К694, К751, а позивачем перераховано суму кредиту в розмірі 4000 грн. Вказане підтверджується змістом : пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки кредитного договору №03.09.2025-100001123 від03.09.2025 (кредитної лінії), відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) №03.09.2025-100001123 від03.09.2025 (кредитної лінії), додатку до кредитного договору, які підписані одноразовим ідентифікатором Е174, примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) від 05.09.2025, примірної відповіді кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) від 05.09.2025, які підписані одноразовим ідентифікатором К694, примірної пропозиції про укладення додаткового договору (оферта) до кредитного договору (кредитної лінії) від 06.09.2025, примірної відповіді кредитодавця про прийняття пропозиції (акцепт) про укладення додаткового договору до кредитного договору (кредитної лінії) від 05.09.2025, які підписані одноразовим ідентифікатором К751, які відправлений на номер телефону НОМЕР_2 , доказом перерахування коштів відповідно до кредитного договору є довідка ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 27.05.2026, квитанція до платіжної інструкції №20336-1391- 271707849, довідка ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 27.05.2026 відповідно до яких 03.09.2025, 05.09.2025, 06.09.2025 на платіжну картку № НОМЕР_1 зараховано 4000 грн (1000 грн, 2000 грн та 1000 грн), призначення платежу: видача за договором кредиту №03.09.2025-100001123, а також договір про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01-2 від 04.01.2024 між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Споживчий центр». Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем на підтвердження позовних вимог, позивачем відповідачу нарахована заборгованість за кредитним договором у розмірі 15210 грн, з яких: 4000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 6130 грн – сума заборгованості за відсотками, 360 грн – комісія за видачу кредиту, 720 грн – додаткова комісія за обслуговування кредитної заборгованості, 4000 грн – відсотки, нараховані за ст.625 ЦК України.
Суд розглядає позов і визначає розмір заборгованості виходячи з умов договору та вимог закону (постанова Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 156/268/21).
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на зазначене, враховуючи встановлені судом обставин справи та досліджені докази, суд дійшов висновку, що відповідач не надав суду доказів того, що електронний платіжний засіб 523244*0130 на який перераховані 03.09.2025, 05.09.2025, 06.09.2025 кошти в сумі 1000 грн, 2000 грн, 1000 грн та номер телефону НОМЕР_3 , за допомогою якого було підписано кредитний договір та додаткові договори одноразовими ідентифікаторами Е174, К694, К751, належить не йому, тому суд вважає, що у відповідача наявна заборгованість за тілом кредиту та відсотками за кредитним договором №03.09.2025-100001123 від03.09.2025, у розмірі 10130 грн, з яких: 4000 грн – тіло кредиту, 6130 грн – відсотки за користування кредитними коштами, тому позов в цій частині необхідно задовольнити.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення комісій у розмірі 1080 грн, з яких: 360 грн – комісії за видачу кредиту та 720 грн – комісії за обслуговування, суд зазначає наступне: 
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
В розумінні ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» договір по відкриття кредитної лінії №03.09.2025-100001123 від03.09.2025 є споживчим кредитом.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. 
Ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачає, що до загальних витрат за договором відносяться, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Надання кредиту – це обов`язок кредитодавця, передбачений ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст. 1054 ЦК України, чинне законодавство України не передбачає комісії за видачу кредиту, а умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо комісії за видачу кредиту є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». 
Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг, які включаються у поняття «комісія за видачу кредиту» «комісія за обслуговування» і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення щодо обов`язку позичальника сплатити комісію за надання кредиту у розмірі 9% від суми кредиту, що становить 360 грн, а також комісію за обслуговування кредиту у розмірі 720 грн у кожному з двох чергових періодів, наступних за першим черговим періодом є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.
Вказане узгоджується із правовим висновком об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2023 року у справі №204/224/21.
На підставі викладеного, суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення 1080 грн заборгованості за комісіями задоволенню не підлягають.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення відсотків, нарахованих за ст. 625 ЦК України у розмірі 4000 грн, то суд зазначає наступне:
Відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введений воєнний стан, тому в частині стягнення 4000 грн відсотків, нарахованих за ст. 625 ЦК України, необхідно відмовити.
Відповідно до платіжної інструкції №СЦ00110478 від 01.06.2026, та квитанції № 2095105 від 03.06.2026 , позивач сплатив при поданні позову 2662,40 грн судового збору та 130,98 грн поштових витрат на поштове відправлення ОСОБА_1 .
На підставі п. 3 ч. 2 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат проводиться пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивачу задоволено позов частково в розмірі 66,60 % позовних вимог, то судові витрати необхідно стягнути в розмірі 1860,39 грн ( (2662,40 грн + 130,98 грн)х 66,60 %).
Керуючись ст. 526, 638, 1048, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», ст.12, 81, 89,263-265 ЦПК України, районний суд, 
ухвалив:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299, р/р НОМЕР_5 ) заборгованість за кредитним договором №03.09.2025-100001123 від03.09.2025 в сумі 10130 грн, з яких: 4000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 6130 грн – заборгованість за відсотками; а також 1860,39 грн судових витрат.
В частині позовних вимог щодо стягнення 1080 грн комісії та 4000 грн відсотків, нарахованих за ст.625 ЦК України - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча