Справа № 522/13175/26
1-кп/522/2998/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілої - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого – ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за № 12026162510000266 від 04.03.206 року, за № 12026162510000583 від 23.05.2026 року за обвинуваченням :

ОСОБА_9 , який народився  ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Херсон, Херсонської області, громадянин України, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання у м. Одесі, раніше судимого:
-30.04.2026 Приморським районним судом міста Одеси за ч.ч. 1, 2 ст. 360, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним 

1. Епізод № 1.   ОСОБА_9 , 03.03.2026 у денний час, більш точного часу Суд не встановив, перебував за адресою: м. Одеса, площа Куликове поле, де помітив на лавці мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A24», в корпусі бордового кольору, з сім-картою мобільного оператора 067-81424-31, який належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
2. У цей же час у ОСОБА_9 виник прямий протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів.
3. Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 ,03.03.2024 близько 16 години 30 хвилин (більш точного часу встановити не виявилось можливим) перебуваючи за адресою: м. Одеса, площа Куликове поле, підійшов до лавки, де лежав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A24», в корпусі бордового кольору, з сім-картою мобільного оператора 067-81424-31, який належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та переконавшись, що його дії залишаться непоміченими потерпілою та сторонніми особами, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав вищевказаний мобільний телефон, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення. 
4. Таємно викравши в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, дію якого продовжено, майно потерпілої ОСОБА_6  з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій збиток на суму 4350 гривень. 
5. Епізод № 2. У ніч на 03.05.2026 ОСОБА_9 перебував у гостях у свого знайомого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на його запрошення за місцем його проживання адресою: АДРЕСА_2 , залишившись у нього на ночівлю. 
6. Ранком 03.05.2026 більш точно час Суд не встановив, однак не пізніше ніж 05.45 год, ОСОБА_9 , користуючись тою обставиною, що ОСОБА_10 спав, вирішив таємно заволодіти належним йому мобільним телефоном марки «Samsung», моделі «Galaxy A075», зеленого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який перебував поряд з потерпілим. 
7. Діючи з вказаною метою з корисливих мотивів та переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_9 , переконавшись, що його дії непомітні для потерпілого, таємно взяв мобільний телефон який перебував поряд з потерпілим та разом з ним покинув зазначену квартиру. 
8. Зазначені дії ОСОБА_9 вчинив під час дії воєнного стану, який запроваджено Указом Президента від 24.02.2022 року № 64/2022 та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, термін дії якого неодноразово було продовжено відповідними нормативними актами.
9. Таємно заволодівши зазначеним чужим майном, а саме мобільним телефоном «Samsung», моделі «Galaxy A075», зеленого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , ОСОБА_9 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, продавши його упродовж години з часу заволодіння продавцю вживаних мобільних телефонів ОСОБА_11 на ринку «Привоз» в м. Одесі за 1000 грн, спричинив власнику мобільного телефону ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 3687 гривень 50 копійок. 

ІІ. Позиція обвинуваченого

10. Обвинувачений ОСОБА_9 допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи. 

ІІІ. Позиція потерпілого

11. Потерпілий ОСОБА_10 , у судове засідання не з`явився. З урахуванням викладеного суд, враховуючи вимоги ст. 325 КПК України ухвалив проводити судове засідання 16.09.2026 без участі потерпілого ОСОБА_10 , оскільки можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду без його участі. Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 у судових дебатах підтримали позицію прокурора щодо призначення покарання обвинуваченому у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

ІV. Оцінка суду

12. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
13. Враховуючи показання обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані: 
- за Епізодом № 1 за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. 
- за Епізодом № 2 за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. 
14. Вина ОСОБА_9 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання

15. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_9 відповідно до статті 66 КК є щире каяття.
16. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 відповідно до статті 67 КК Суд не встановив.
17. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_9 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК бере до уваги:
- ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що згідно із статтею 12 КК є тяжкими злочинами;
- враховує наслідки та обставини вчинених кримінальних правопорушень (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів протиправної діяльності);
- особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;
- наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують таке;
- те, що він має непогашену судимість за вчинення умисного злочину.
18. За таких обставин Суд доходить висновку, що відсутні підстави для обрання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, але обираючи таке, є всі підстави обрати його не в межах максимальної санкції закону, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
19. При призначенні покарання згідно з вимогами статті 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, сукупність всіх даних, які характеризують обвинуваченого, а також спосіб і обставини вчинення діянь, суд дійшов висновку, що за вчинені кримінальні правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
20. Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
21. Відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2026 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 360 КК України, та призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 360 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень; за ч. 2 ст. 360 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Відповідно до вимог ст. 76 ч. 1 п. 1, 2; ч. 3 п. 2 КК України покладено на засудженого ОСОБА_9 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
22. При остаточному призначенні покарань Суд враховує правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 25.06.2018 у справі № 511/37/16-к.
23. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, суд визначає покарання ОСОБА_9 за сукупністю кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК (Епізод 1) та ч. 1, 2 ст. 360 КК (за якою ОСОБА_9 засуджено за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2026) зарахувавши покарання, за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2026 і призначивши покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
24. Остаточне покарання за цим вироком суд визначає у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 71 КК України, а саме: до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднуючи невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2026 і остаточно призначаючи покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) один місяць позбавлення волі.
25. Водночас на підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України, Суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_9  у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у період часу з 25.06.2026 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

VI. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

26. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.09.2026 обраний ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.07.2026.
27. Відповідно до ст. 374 КПК України суд, при ухваленні вироку приймає, серед іншого, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.
28. У пунктах 46, 47 рішення у справі «Руслан Яковенко проти України», заява № 5425/11, рішення від 04 червня 2015 року, ЄСПЛ чітко розмежував підстави обмеження гарантій, встановлених ст. 5 Конвенції.
29. Суд зазначив, що попереднє ув`язнення в розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.
30. Також Суд вказав, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» п. 1 ст. 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити. У зв`язку з цим, Суд дійшов висновку, що словосполучення «після засудження» не може тлумачитися як таке, що обмежується вироком, який набрав законної сили, оскільки це виключатиме випадки затримання під час судового засідання осіб, яких за результатами судового розгляду було засуджено і які на такий судовий розгляд з`явилися, ще будучи вільними, незалежно від доступних їм засобів юридичного захисту (див. рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany), від 27 червня 1968 року, С. 23, п. 9, Series А № 7).
31. За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність залишити обвинуваченому ОСОБА_9  запобіжний захід у виді тримання під вартою без змін до набрання вироком законної сили.
32. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
33. Суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого витрат на залучення спеціаліста КП «Центр інтегрованої системи відеоспостереження та відеоаналітики міста Одеси (Центр-007)» в розмірі 240,99 грн, оскільки згідно змісту положень ст. 124 КПК України уразі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави виключно документально підтверджені витрати на залучення експерта.
43. Рішення про речові докази необхідно прийняти відповідно до статті 100 КПК.

Із цих підстав,
керуючись статтями 349, 368, 370-371, 373-374, 376, Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за ч. 4 ст.185 КК Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років,
2. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2026 і призначити покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.
3. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2026 і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) один місяць позбавлення волі.
4. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
5. На підставі частини п`ятої статті 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період часу з 25.06.2026 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
6. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
7. Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 3850,88 грн (три тисячі вісімсот п`ятдесят гривень 88 коп.) процесуальних витрат на користь держави за проведення судової товарознавчої експертизи. 
8. Оптичний диск з фрагментом відеозапису з системи «Безпечне місто», оптичний диск з фрагментом відеозапису з фасаду будинку – залишити в матеріалах кримінального провадження. 
Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляції до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1