Справа № 173/228/26
Провадження №2/173/878/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України
20 липня 2026 року  м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Кожевник О.А.,
за участю секретаря судового засідання Демяненко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову зазначено, що 12 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №604277213, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 3500,00 грн.
Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV3RC69.
Отже, відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті Первісного кредитору, підписавши кредитгний договір з використанням одноразового ідентифікатору. У кредитному договорі сторони досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема щодо розміру кредиту, грошової одиниці, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. 
В подальшому відповідачем ініційовано збільшення суми кредиту до 8000,00 грн.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого відступлено право вимоги за кредитним договором №604277213 від 12 травня 2021 року. В подальшому до договору факторингу укладались додаткові угоди, зокрема щодо продовження терміну дії договору. 
На виконання договору факторингу первісний кредитор та ТОВ “Таліон Плюс” підписали Реєстр прав вимоги №147 від 17.08.2021, відповідно до якого від первісного кредитора до ТОВ “Таліон Плюс” відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимог. 
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, на виконання умов якого сторони підписали Реєстр прав вимоги №11 від 31.08.2023, за яким від ТОВ “Таліон Плюс” до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №604277213 від 12 травня 2021 року, у розмірі, визначеному у Реєстрі прав вимог. 
11.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №604277213 від 12 травня 2021 року. 
Відповідно до Реєстру боржників № б/н від 11.07.2025 за Договором факторингу № 11/07/25-Е від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на суму 30150,32 грн. 
За доводами представника позивача, на даний час загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за Кредитним договором №604277213 від 12 травня 2021 року становить 30150 грн 32 коп., яка складається з: 
-7999 грн 10 коп. за тілом кредиту; 
-22151 грн 22 коп. за несплаченими відсотками.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором № 604277213 від 12 травня 2021 року та понесені по справі судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2662 грн. 40 коп., а також витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн.
Відповідно до автоматизованого розподілу справ справа надійшла в провадження судді Кожевник О.А.
Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2026 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено її розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої вона є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Судова кореспонденція отримана 12.06.2026 особисто ОСОБА_1 . 
Приймаючи до уваги, що відповідач у строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України.
Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалося.
Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 12 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір №604277213.
Відповідно до п. 1.1 Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 3500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».
Згідно з п.1.2 кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником. 
Умовами договору передбачено можливість автопролонгації дисконтного періоду за умови оплати позичальником визначеної суми нарахованих процентів (п.1.3). 
Відповідно до умов договору (пункти 1.4 - 1.4.3) проценти за користування кредитом нараховуються таким чином:
протягом дисконтного періоду - проценти нараховуються за процентною стакою 288,35 відсотків річних, що становить 0,79 відсотків від суми кредиту за кожен день користування ним;
протягом продовження строку дисконтного періоду - проценти нараховуються за ставкою 573,39 відсотків річних, що становить 1,57 відсотків в день від суми кредиту за кожен день користування кредитом;
після закінчення дисконтного періоду проценти за умови продовження користування кредитними коштами, але без своєчасної оплати процентів відсотки перераховуються за стандартною процентною ставкою 620,50 відсотків річних, що становить 1,70 відсотків в день від суми залишку кредиту за кожен день користування ним протягом всього дисконтного періоду. 
Окрім того, відповідно до умов договору, що основна сума кредиту має бути повернута протягом дії дисконтного періоду, а у випадку продовження користування позичальником кредитним коштами зобов`язання щодо повернення основноі? суми Кредиту переносяться на наступнии? день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основноі? суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарнии? день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду. 
Після закінчення дисконтного періоду та за умови продовження користування кредитним коштами позичальник зобов`язании? щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожнии? день користування ним (п.1.7.1, 1.7.2). 
Пунктом 1.8 передбачено, що проценти нараховуються на фактичну суму залишку Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з першого дня надання кредиту та до дня фактичного повернення всієі? суми Кредиту Позичальником.
Договір №604277213 та паспорт споживчого кредиту «СМАРТ» підписано електронним підписом, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора MNV3RC69.
16.05.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору №604277213 від 12.05.2021, згідно з якою сторони домовились збільшити суму кредиту на 550 грн. 
18.05.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору №604277213 від 12.05.2021, згідно з якою сторони домовились збільшити суму кредиту на 1250 грн. 
28.05.2021 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору №604277213 від 12.05.2021, згідно з якою сторони домовились збільшити суму кредиту на 2700 грн. 
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Матеріали справи містять також Довідку щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», яка містить номер телефону відповідача - НОМЕР_1 , на який первісним кредитором направлявся одноразовий ідентифікатор MNV3RC69. 
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що первісним кредитором виконано умови договору та перераховано на банківську карту № НОМЕР_2 , яку відповідачем зазначено у Заявці на отримання грошових коштів в кредит від 12 травня 2021 року, грошові кошти у загальному розмірі 8000 грн., декількома платежами по 3500 грн, 550 грн, 1250 грн, 2700 грн, що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень та довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» долучених до матеріалів справи.
Випискою по рахунку за рахунком, наданою АТ «УніверсалБанк» на виконання ухвали суду, також підтверджується факт зарахування на картковий рахунок відповідача грошових коштів у загальному розмірі 8000 грн.
Судом також встановлено, що 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого відступлено право вимоги за кредитним договором №604277213 від 12 травня 2021 року, що підтверджується Реєстром прав вимог № 147 від 17.08.2021. 
28.11.2019 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 при цьому інші умови договору залишились без змін. 
31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та продовжено строк договору до 31 грудня 2021 року, а Договір факторингу № 18/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції.
31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року. При цьому інші умови договору залишились без змін відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 
31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року. При цьому інші умови договору залишились без змін відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 
31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року. 
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0802-01, відповідно до умов якого відступлено право вимоги за кредитним договором №604277213 від 12 травня 2021 року. 03.08.2021 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2022. 30.12.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду №3 до договору факторингу, згідно з якою строк дії договору продовжено до 30.12.2024.
ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання умов Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги №11 від 31.08.2023 року, відповідно до якого від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №604277213 від 12 травня 2021 року.
11.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №604277213 від 12 травня 2021 року, що підтверджується Реєстром боржників до договору факторингу № 11/07/25-Е.
Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
У статті 1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до виписки з особового рахунку сума заборгованості за Кредитним договором № 604277213 від 12 травня 2021 року становить 30150 грн 32 коп., яка складається з: 
-7999 грн 10 коп. за тілом кредиту; 
-22151 грн 22 коп. за несплаченими відсотками.
Враховуючи вищезазначене Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 . 
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до виписки з особового рахунку сума заборгованості за Кредитним договором № 604277213 від 12 травня 2021 року за тілом кредиту становить 7999,10 грн. 
Враховуючи те, що кредитний договір підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що передбачено положеннями Закону України «Про електронну комерцію», ОСОБА_1 , будучи обізнаним з умовами кредитування, свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за тілом кредиту в сумі 7999,10 грн та відсотками, які підлягають стягненню на користь позивача, який набув право вимоги первинного кредитора згідно з договором факторингу.
Однак суд не погоджується з сумою заборгованості за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача. 
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Умовами договору визначено строк кредитування 30 днів (дисконтний період), (пункт 1.2), строк повернення кредиту - 11.06.2021, який може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та періоду Пільгової реструктуризації оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду (пункт 1.3).
Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору (пункти 1.4.1- 1.4.3) відсотки за користування кредитом за весь строк дисконтного періоду становлять 0,79 відсотків в день від суми Кредиту, у випадку продовження строку дисконтного періоду - 1,57 відсотків в день від суми Кредиту, а після закінчення дисконтного періоду, але без своєчасної оплати процентів - 1,70 відсотки в день від суми залишку Кредиту. Після закінчення строку дисконтного періоду відсотки нараховуються за ставкою 2,30 процентів в день від суми Кредиту за кожнии? день користування ним. (пункт 1.7.2). Відсотки нараховуються щодня до дня фактичного повернення всієї суми кредиту (пункт 1.8). 
Водночас сторони погодили, що проценти нараховані після закінчення строку діі? цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи и?ого дострокового розірвання є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу Украі?ни (п.4.3). Такі відсотки нараховуються до повного виконання зобов?язання. 
Отже, згідно з умовами договору відсотки за користування кредитом можуть нараховуватись за правомірне користування кредитними коштами протягом строку дії договору та як вид відповідальності за порушення грошового зобов?язання - після закінчення строку дії договору (відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Згідно з розрахунком заборгованості відсотки нараховано за період з 12.05.2021 по 08.10.2021. Дисконтний період продовжувався відповідно до умов договору, тому строк кредитування закінчився 11.07.2021. Строк дії договору згідно з умовами договору закінчився через 90 днів після закінчення дисконтного періоду - 09.10.2021. Тобто відсотки за користування кредитними коштами нараховано у межах строку дії договору, який також є строком кредитування, але за підвищеною відсотковою ставкою - 1,70 % щодня. 
За приписами ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Нормою ч. 4 ст. 42 Конституції України визначено, що участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору.
До того ж, як зауважував Конституційний Суд України у справі про захист прав споживачів кредитних послуг (Рішення від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011), межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг.
Вказане узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
Пунктами 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року № 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, зокрема у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.
Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів.
Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частина друга статті 18 Закону України «Про захист прав споживачі).
Вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, від 12 лютого 2025 року №679/1103/23.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. 
Враховуючи, що після закінчення дисконтного періоду процентна ставка за користування кредитом збільшується майже вдвічі та застосовується саме у зв`язку з неповерненням кредиту у визначений договором строк, суд доходить висновку, що такі проценти фактично виконують функцію компенсації за порушення зобов`язання, а не плати за правомірне користування кредитними коштами.
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом в розмірі 7999 грн 10 коп. З огляду на встановлений договором позики строк кредитування (30 днів), розмір процентної ставки та фактично сплачених коштів, сума процентів за користування кредитом в межах строку кредитування згідно з розрахунком заборгованості становить 3767 грн 70 коп. (7999,10 х 1,57 % х 30). Тобто, відсотки в сумі 18383 грн 52 коп. нараховані позивачем є такими, що порушують права споживача, є непропорційно великими (понад двісті відсотків вартості продукції) та фактично становлять компенсацію за невиконання зхобов?язання у розумінні ст. 18 Закону України “Про захист прав споживачів”. 
У зв?язку з чим суд вважає за можливе зменшити суму заборгованості за відсотками, які нараховані після закінчення строку кредитування до 100% суми заборгованості за тілом кредиту, що становить 7999,10 грн. Отже загальна сума заборгованості за відсотками, яку суд вважає законною та обґрунтованою становить 11766,80 грн. 
Враховуючи вищезазначене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).
При цьому, за приписами частини 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надав доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.
Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов`язки, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням наведеного.
Щодо розподілу судових витрат суд дійшов таких висновків.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підтвердження понесених судових витрат позивач надав платіжну інструкцію від 19 січня 2026 року № 33018 про сплату судового збору в сумі 2662,40 грн. 
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої допомоги, копію Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, копію протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, копію Додаткової угоди №25770909220 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, копію Акту прийому-передачі наданих послуг № 20/08/25-01 від 29.12.2025, яким визначено перелік наданих юридичних послуг та їх загальну вартість 7000 грн.
Враховуючи те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати, понесені позивачем слід стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог: судовий збір в сумі 1745,41 грн (19765,90 х 100%: 30150,32 х 2662,40) та витрат на професійну правничу допомогу 4589,05 грн (19765,90 х 100%: 30150,32 х 7000).
Керуючись ст. 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за договором кредиту№ 604277213 від 12 травня 2021 року 19765 (дев?ятнадцать тисяч сімсот шістдесят п?ять) грн 90 коп., яка складається з:
- 7999 грн 10 коп. заборгованість за тілом кредиту; 
- 11766 грн 80 коп. заборгованість за несплаченими відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» понесені судові витрати: 1745 (одна тисяча сімсот сорок п?ять) грн 41 коп. - сплачений судовий збір та 4589 (чотири тисячі п?ятсот вісімдесят дев?ять) грн 05 коп.- витрати на правничу допомогу.
В іншій частині позову - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя         О.А. Кожевник