Справа № 579/853/26
2/579/517/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2026 року Кролевецький районний суд Сумської області

у складі: судді – Моргуна О.В.,
за участі секретаря – Сергієнко Ж.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного реєстратора виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області, Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України” про скасування обтяження нерухомого майна,- 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до Державного реєстратора виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області, Акціонерного товариства “Державний ощадний банк України”, в якій просить суд: скасувати заборону накладену на нерухоме майно – житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , накладену Кролевецькою районною державною нотаріальною конторою від 25.04.2008 року, реєстраційний номер обтяження: 7101577, на підставі листа б/н, виданого 13.04.1993 року Ощадбанком 3051 м. Кролевець. Вилучити запис із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , під реєстраційним номером обтяження: 7101577.
Державний реєстратор виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області про час та місце розгляду справи повідомлений , відзив на позов не надав , за змістом поданої заяви начальника відділу ЦНАП просить справу розглядати без участі державного реєстратора (а.с. 62)
АТ “Державний ощадний банк України” надав до суду відзив на позов, за змістом якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.45-56).
У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію на будинок АДРЕСА_1 накладено обтяження у виді арешту майна , підстава лист без номеру виданий 13.04.1993 року Ощадбанк 3051 м. Кролевець , особа, майно якої обтяжується, ОСОБА_2 (а.с.10).
Власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав (а.с.5).
За змістом повідомлення Кролевецького районного відділу державної виконавчої служби у відділі виконавчі документи про стягнення боргів з ОСОБА_2 відсутні (а.с.14).
За змістом повідомлення Кролевецького районного відділу державної виконавчої служби у відділі виконавчі документи про стягнення боргів з ОСОБА_1 відсутні (а.с.16).
Згідно довідки АТ «Державний ощадний банк України» станом на 3.04.2026 року діючи договори кредиту та заборгованість за кредитними договорами відсутня. Довідка видана ОСОБА_1 (а.с. 15). 
Відповідно до статті 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно дост. 41 Конституції Українитаст. 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно дост. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право відновлення становища, яке існувало до порушення. 
Виходячи з вимог ст. 41 Конституції України, ст.4 ЦПК України суд приходить до висновку, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом зняття арешту з нерухомого майна, накладеного на підставі листа, лист без номеру виданий 13.04.1993 року Ощадбанк 3051 м. Кролевець , реєстраційний номер обтяження: 7101577, 25.04.2008 року о 9:56:46 реєстратор: Кролевецька районна державна нотаріальна контора.
Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.
На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, на що він посилається як на підставу своїх вимог.
Заявником не надано доказів того , що її права та інтереси не визнаються або оспорюються Державним реєстратором виконавчого комітету Кролевецької міської ради Конотопського району Сумської області.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Здійснюючи судочинство, Європейський суд неодноразово аналізував межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 року у справі "Педерсен і Бодсгор проти Данії" зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.
Суд є правозастосовним органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.
Інші доводи сторін, не спростовують встановлених у справі фактичних обставин та зроблених на підставі них висновків.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.
Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст.ст. 16, 319, 321, 386, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 81, 141, 247, 265, 268, 273 ЦПК України, - 
у х в а л и в:
позовну заяву ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , задовольнити частково.
Зняти арешт з нерухомого майна – будинку АДРЕСА_1 , накладеного Кролевецькою районною державною нотаріальною конторою від 25.04.2008 року, реєстраційний номер обтяження: 7101577, на підставі листа, виданого 13.04.1993 року Ощадбанк 3051 м. Кролевець .
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України. 
Повний текст судового рішення складено 13 липня 2026 року. 

Суддя	  	О.  В.  Моргун