Справа № 188/3166/25 
Провадження № 2/188/1377/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року  Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Місюри К.В.
при секретарі Бібіковій В.В.
розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності 
В С Т А Н О В И В :
Позивачі звертаються до суду з позовом про визнання права власності на майно у зв`язку з наступним.
ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 набули право спільної власності в рівних частинах на квартиру АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.12.1993 р., виданим Лисичанським міськвиконкомом згідно розпорядження №576 від 17.12.1993 р. Також даний факт підтверджується інформаційною довідкою Лисичанського КП «Бюро технічної інвентаризації» від 07.02.2019 р. №95 та довідкою відділу обліку, розподілу, обміну та приватизації житла Лисичанської міської ради від 14.02.2019 р. №33. Місце проживання Позивача ОСОБА_1 зареєстровано саме в цій квартирі: АДРЕСА_2 . Третя співвласниця квартири ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 09.08.2021 р. Станом на момент подання позову Позивач ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеною особа, проживає за ардесою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою від 04.04.2022 р. №6821- 5001179856. Місце проживання позивачки ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 . Станом на момент подання позову Позивачка як внутрішньо переміщена особа проживає за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується довідкою від 04.04.2022 р. №6821- 5000715361. Позивачі звернулись 28.08.2025 р. до державного реєстратора прав на нерухоме майно Кам`янець-Подільської міської ради із заявою про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Рішенням від 02.09.2025 р. №80642797 Позивачам було відмовлено в державній реєстрації права власності на квартиру через неможливість підтвердження реєстрації права власності на паперових носіях в зв`язку із тим, що Лисичанське КП «Бюро технічної інвентаризації» не релоковане та не проводить діяльність на підконтрольній Україні території. Факт належності позивачам квартири АДРЕСА_1 підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, технічним паспортом на квартиру, зазначеними вище довідками, фактом реєстрації місця проживання позивача ОСОБА_1 у вказаній квартирі.У зв`язку з такими обставинами вони змушені звернутися до суду.
Позивачі та їх представник в судове засідання не з"явилися. В своїй заяві просять суд справу розглянути без їхньої участі, позов підтримують . 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився , про час та місце слухання справи належним чином повідомлений .
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав .
Судом встановлено , що ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 набули право спільної власності в рівних частинах на квартиру АДРЕСА_1 . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.12.1993 р., виданим Лисичанським міськвиконкомом згідно розпорядження №576 від 17.12.1993 р. Також даний факт підтверджується інформаційною довідкою Лисичанського КП «Бюро технічної інвентаризації» від 07.02.2019 р. №95 та довідкою відділу обліку, розподілу, обміну та приватизації житла Лисичанської міської ради від 14.02.2019 р. №33. Місце проживання позивача ОСОБА_1 зареєстровано саме в цій квартирі: АДРЕСА_2 . Третя співвласниця квартири ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 09.08.2021 р. Станом на момент подання позову Позивач ОСОБА_1 як внутрішньо переміщеною особа, проживає за ардесою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою від 04.04.2022 р. №6821- 5001179856. Місце проживання позивачки ОСОБА_2 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_4 . Станом на момент подання позову Позивачка як внутрішньо переміщена особа проживає за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується довідкою від 04.04.2022 р. №6821- 5000715361. Позивачі звернулись 28.08.2025 р. до державного реєстратора прав на нерухоме майно Кам`янець-Подільської міської ради із заявою про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Рішенням від 02.09.2025 р. №80642797 Позивачам було відмовлено в державній реєстрації права власності на квартиру через неможливість підтвердження реєстрації права власності на паперових носіях в зв`язку із тим, що Лисичанське КП «Бюро технічної інвентаризації» не релоковане та не проводить діяльність на підконтрольній Україні території. Факт належності позивачам квартири АДРЕСА_1 підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, технічним паспортом на квартиру, зазначеними вище довідками, фактом реєстрації місця проживання позивача ОСОБА_1 у вказаній квартирі. 
За приписами ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Таким чином наявні обгрунтовані підстави для визнання за позивачами права власності по 1/3 квартири АДРЕСА_1 . Стосовно 1/3 квартири, яка належала померлій ОСОБА_4 , прошу суд звернути увагу на таке. ОСОБА_1 , як чоловік померлої ОСОБА_4 , на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав та був зареєстрований разом із нею в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну їй 1/3 квартири АДРЕСА_1 . В силу приписів ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України Позивач ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_4 , а отже в силу закону є власником ще 1/3 квартири АДРЕСА_1 . Інша спадкоємиця першої черги за законом, позивачка ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини не зверталась, на часту померлої матері ОСОБА_4 не претендує.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 
При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.
Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачі надали достатню кількість доказів на підтвердження своїх вимог та належним чином обґрунтували свій позов. 
На підставі викладеного , керуючись ст.ст. ст 4,12, 23,76-82, 136, 247, 265 ЦПК України, ст.ст.319,321,328, ЦК України , суд –
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Лисичанської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності - задовольнити .
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 право власності на дві третини квартири АДРЕСА_6 .
Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на одну третину квартири АДРЕСА_6 .
У порядку ст. 136 ЦПК України звільнити відповідача від сплати судових витрат. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.  
 Суддя 	  К. В. Місюра