печерський районний суд міста києва

Справа № 757/17460/26-ц 
пр. 2-8261/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2026 року 
Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Хайнацького Є.С.,
при секретарі судового засідання - Сміян А.Ю.,
за участю:
позивача: не з`явився;
відповідача: не з`явилась,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_4 ), громадянка Азербайджанської Республіки, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ), в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 11.06.2019 року, актовий запис № 1021, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 11.06.2019 року.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 11.06.2019 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , актовий запис № 1021.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, реєстраційний номер справи № НОМЕР_2 , виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану штату Флорида, США.
Шлюбні стосунки були фактично припинені з жовтня 2025 року, проте сторони проживали в одному будинку на території Німеччини. Сторони не пов`язані спільним побутом, відсутні будь-які взаємні права та обов`язки, сторони не вирішують спільно важливі питання життя сім`ї, не дбають спільно про матеріальне забезпечення сім`ї, оскільки сім`я перестала існувати. За наведених обставин позивач наголошувала, що шлюб з відповідачем носить лише формальний характер, примирення неможливе. 
Позивач зазначає, що після припинення шлюбу дитина проживатиме разом з матір`ю. Майнові спори на дату подання позову про розірвання шлюбу між сторонами наявні, наразі сторони ведуть перемовини щодо мирного врегулювання майнових питань.
Посилаючись на зазначені обставини, на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позивач звернулась до суду з указаним позовом.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.04.2026 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.05.2026 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.05.2026 року відкладено судове засідання на 03.06.2026 року.
25.05.2026 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він просить врахувати даний відзив під час розгляду справи.
Відзив обґрунтований тим, що фактичне припинення шлюбних відносин є нічим не підтвердженою суб`єктивною оцінкою, яка не спирається на жодні реальні факти, сторони не лише продовжують проживати разом, але й разом ведуть домашнє господарство та виховують дитину, заява про розірвання шлюбу в таких умовах є передчасною. Відповідач зазначає, що розірвання шлюбу в ситуації, коли сторони фактично продовжують спільне проживання разом з дитиною, суперечить найкращим інтересам дитини і не може бути виправдане жодними аргументами, наведеними в позовній заяві, тому відповідач наполегливо заперечує проти розірвання шлюбу та вважає, що сторонам необхідно надати реальну можливість для примирення. Відповідач не погоджується із твердженням позивача про те, що дитина проживатиме разом з матір`ю, вважає його необґрунтованим, голослівним та таким, що не підтверджується жодними доказами, та зазначає, що питання про визначення місця проживання дитини не вирішуватиметься в даній справі.
02.06.2026 року до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив представника відповідача на позовну заяву, у якій зазначено, що факт проживання сторін в одному будинку, в окремих кімнатах жодним чином не є підтвердженням наявності шлюбних відносин, а свідчить виключно про те, що сторони наразі перебувають у пошуку окремого житла кожен для себе і факт такого спільного проживання при відсутності між сторонами будь-яких шлюбних відносин є вимушеним. З жовтня 2025 року сторони не мають близьких стосунків, не вирішують спільно питання, відповідач не дбає про забезпечення сім`ї. У березні 2026 року позивач у листуванні з відповідачем погодила необхідність розлучення (додаток 2 до відповіді на відзив). 18.03.2026 року позивач звернулась до поліції м. Берлін із заявою про вчинення відповідачем погроз на адресу позивача. Також, подружжя не продовжило строк зберігання яйцеклітин. Позивач не згодна перебувати у цьому шлюбі, проте відповідач своїми твердженнями у відзиві примушує позивача на збереження шлюбу, що є порушенням прав позивача.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2026 року надано сторонам строк на примирення два місяці. Провадження у цивільній справі № 757/17460/26-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розрівняння шлюбу зупинено до закінчення строку на примирення, а саме, до 03.08.2026 року.
03.08.2026 року до суду надійшло клопотання представника позивача про поновлення провадження у справі, у якому зазначено, що за період з 03.06.2026 року по 03.08.2026 року будь-якого примирення між сторонами не відбулось, з 28.07.2026 року позивач разом з дитиною проживають в Україні у м. Києві, відповідач проживає у Німеччині у м. Берлін. Позивач просить поновити провадження у справі № 757/17460/26-ц та задовольнити позовні вимоги повністю.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.08.2026 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розрівняння шлюбу, призначено судове засідання для розгляду справи по суті у вищевказаній цивільній справі на 13.08.2026 року.
У судове засідання позивач та її представник не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, у якій позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
У судове засідання відповідач та його представник не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, у якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що 11.06.2019 року між громадянкою Азербайджанської Республіки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 11.06.2019 року, актовий запис № 1021, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 11.06.2019 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.
Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилась дитина ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, реєстраційний номер справи № НОМЕР_2 , виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану штату Флорида, США.
Позивач бажає розірвати шлюб, на розірванні шлюбу наполягає.
Відповідач позов не визнав, проти розірвання шлюбу заперечує.
За положеннями ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і сторін.
Як визначено у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
За приписами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.06.2026 року було надано сторонам строк на примирення два місяці, проте з клопотання представника позивача, яке надійшло до суду 03.08.2026 року, вбачається, що за період з 03.06.2026 року по 03.08.2026 року примирення між сторонами не відбулось, з 28.07.2026 року позивач разом з дитиною проживають в Україні у м. Києві, відповідач проживає у Німеччині у м. Берлін.
Аналізуючи викладене, враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, встановивши, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин неможливе, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 слід розірвати. Отже, позов підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Частиною 3 ст. 115 СК України визначено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 064,96 грн., що підтверджується квитанцією ID: 2374-2698-9183-4759 від 26.03.2026 року.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 064,96 грн. у відшкодування судових витрат.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3, 4 ст. 56, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112, ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянкою Азербайджанської Республіки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 11.06.2019 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1021, - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн. 96 коп.
Позивач - громадянка Азербайджанської Республіки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено та підписано 13.08.2026 року.

Суддя Євген ХАЙНАЦЬКИЙ