Єдиний унікальний № 946/2882/26 
Провадження № 3/946/819/26 

У К Р А Ї Н А
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
^______________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
Іменем України

02 вересня 2026 року м.Ізмаїл
суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Баннікова Н.В., ознайомившись з адміністративними матеріалами, що надійшли з Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:

Відповідно до представлених матеріалів 20.04.2026 року о 21 год. 38 хв. у м. Ізмаїл по вул. Осіння, ОСОБА_1 керував автомобілем «SsangYong Korando», днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатору Драгер відмовився, а також відмовився проходити огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чим порушив п. 2.5.ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 до суду подав заяву про закриття провадження у справі. Зазначив, що вину не визнає та категорично стверджує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, лише просив зачекати приїзду свого безпосереднього командира, наказ якого був залишитися на місці й не вчиняти процесуальних дій він виконував, як військовослужбовець. Послався на те, що як військовослужбовець, він підлягає огляду, згідно зі спеціальною нормою - ст. 266-1 КУпАП, яка передбачає залучення посадових осіб ВСП або командира. Стверджує, що поліцейські безпідставно відмовилися залучити ВСП/командира до процесу огляду і склали протокол за відсутністю відмови за спливом лише 20 хвилин очікування, чим, вважає, порушили встановлену законом процедуру та вимоги Інструкції щодо 2-годинного терміну для проходження огляду. Вказує, що він з 10.10.2022 по 31.12.2024 перебував у полоні, має діагноз ПТСР і постійно приймає рецептурні психотропні препарати, які категорично несумісні з алкоголем. Стверджує, що зовнішні ознаки (розширені зіниці, тремор рук, прискорене серцебиття), які поліція розцінила як стан сп`яніння, є наслідком панічної атаки, стресу від зупинки та побічною дією ліків. Просить закрити провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подані ним письмові пояснення, суду додатково зазначив, що вину не визнає, від проходження огляду на місці він не відмовлявся, є військовим в/ч НОМЕР_2 прикордонного загону Державної Прикордонної Служби України і просто просив зачекати його безпосереднього командира, якому він одразу зателефонував, і той виїхав до місця, але не міг знайти їх місцезнаходження, оскільки і він, і командир не місцеві, - з Маріуполя. Коли командир прибув на місце, патрульний поліцейський вже складав протокол про адміністративне правопорушення. 
Заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Стаття 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Склад адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт і суб`єктивну сторону складу. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення. Відсутність хоча б однієї з вище перелічених ознак виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення або пряму відмову особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується виною у формі прямого умислу, тобто усвідомленням особою законності вимоги та бажанням ухилитися від її виконання.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, як вбачається з наданого відеозапису, о 22:08 год. ОСОБА_1 було роз`яснено його право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі. О 22:10 на запитання робітника патрульної поліції, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння на місці, останній зазначив мовою оригіналу «Конечно», але просив зателефонувати і повідомити командування. О 22:11 додатково зазначив: «Я не відмовляюсь» і при цьому телефонував. О 22:15 на запитання робітника поліції знову попросив: «Почекайте». О 22:16 робітник поліції зауважив, що вважає дії ОСОБА_1 затягуванням. О 22:17 знову запитав, чи буде він проходити огляд, на що ОСОБА_1 відповів: «зараз, но через минутку», і знову просив зачекати, при цьому телефонував і повідомляв розмовнику, як доїхати. А о 22:18 співробітник поліції вже роз`яснював ОСОБА_1 його права і наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, якоїсь зухвалої або іншої некоректної, неповажної поведінки з боку ОСОБА_1 суд не вбачає.
Виходячи зі змісту ч.9 Р.II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015 р., водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Як передбачено нормою ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, має право користуватися і юридичною допомогою. 
Отже, суд вважає, що у даному випадку було порушено право ОСОБА_1 на присутність особи, якої останній вважав за необхідне і просив забезпечити. 
Крім того, слід зазначити, що мета накладення будь-якого стягнення, полягає у вихованні громадян та у запобіганні вчиненню ними нових правопорушень. Законодавець передбачив відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння з метою унеможливити уникнення відповідальності особою, яка знаходиться у відповідному стані та просто відмовляється від проходження будь-якого огляду. При цьому, під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі.
Враховуючи, що працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення зі спливу незначного проміжку часу (близько 20 хвилин), не вичерпавши передбачений законодавством часовий інтервал для забезпечення проведення огляду, суд вважає висновок поліцейських про «відмову від огляду» передчасним. 
За таких обставин, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел, спрямований на ухилення чи відмову від проходження огляду, що виключає суб`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 13, 221, 245, 247, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.В.Баннікова