ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/11461/26	Головуючий у 1-й інстанції Холява О.І. 	
Провадження № 33/817/428/26 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
за участю адвоката Гелемея Ю.М., розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Гелемея Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2026 року,
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір.

Згідно з постановою суду, 16 травня 2026 року о 22.58 год. в м. Тернополі по просп. Степана Бандери, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом електросамокатом XWINGS з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 ARHJ-0251 (повірка дійсна до 18 листопада 2026 року) та проведення такого огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР категорично відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Гелемей Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.06.2026 року скасувати та прийняти нову, якою провадження закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою.
Посилається на те, що суд не дав правової оцінки відсутності на відеозаписах причини зупинки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Зазначає, що суд першої інстанції безпосередньо не досліджував відеоматеріали, не дав правової оцінки відсутності на відеозаписах підстав для скерування на медичний огляд.
Зазначає, що суд першої інстанції не дав правової оцінки відсутності на відеозаписах даних щодо роз`яснення прав особі в процесі спілкування і пропозиції щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння.
Окрім цього, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, що відповідно до ст. 294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Гелемея Ю.М., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав. 
Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №667873 від 16 травня 2026 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 16 травня 2026 року о 22:58 год. в м. Тернополі по просп. Степана Бандери, 1, транспортним засобом електросамокатом XWINGS з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820 ARHJ-0251 (повірка дійсна до 18 листопада 2026 року) та проведення такого огляду у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР категорично відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.
Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.
З рапорта поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції Трикало Ю.В. від 17 травня 2026 року вбачається, що під час несення служби близько 22:58 год. в м. Тернополі по просп. Степана Бандери, 1, було зупинено електросамокат, який рухався по смузі проїжджої частини, “виляючи”, під керуванням водія ОСОБА_1 .. 
Зазначено, що в ході спілкування в останнього були явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, яка не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук. 
Від проходження освідування на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі водій відмовився в категоричній формі.
З відеозапису камер поліцейських убачається, що під час патрулювання 16 травня 2026 року о 22:58 год. в м. Тернополі по просп. Степана Бандери, 1, поліцейськими виявлено електроскутер під керуванням ОСОБА_1 ..
Як стверджують відеозаписи, одразу після зупинки електросамоката поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він керуючи електросамокатом “виляє” по дорозі і наражає інших учасників дорожнього руху на небезпеку. 
З даного відеозапису також убачається, що ОСОБА_1 в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, яка не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Drager чи в медичному закладі. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду в медичному закладі останній відмовився в категоричній формі.
У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 травня 2026 року, відповідно до якого за результатом огляду у ОСОБА_1 працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, яка не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук.
Відповідно до пункту п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права, є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що суд не дав правової оцінки відсутності на відеозаписах причини зупинки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до відеозапису після зупинки електросамоката працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що він керуючи “виляв” по дорозі і наражав інших учасників дорожнього руху на небезпеку. 
Слід зазначити, що незгода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу.
За невиконання такого обов`язку, тобто відмову водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, настає юридична відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не містить такого елементу, як “причина зупинки транспортного засобу”. Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності.
Необгрунтованими є посилання апелянта, що суд першої інстанції безпосередньо не досліджував відеоматеріали, оскільки суд надав оцінку вказаному доказу, в тому числі і у сукупності з іншими доказами.
Безпідставними є доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не дав правової оцінки відсутності на відеозаписах підстав для скерування на медичних огляд, оскільки згідно із відеозаписом у ОСОБА_1 працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, яка не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук, у зв`язку із чим було запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння. 
У матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 травня 2026 року, у медичний заклад.
Необґрунтованими є твердження апелянта, що суд першої інстанції не дав правової оцінки відсутності на відеозаписах даних щодо роз`яснення прав особі в процесі спілкування і пропозиції щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки відповідно до відеозапису (23:05 год.) працівником поліції було роз`яснено водію права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та можливість пройти огляд на місці зупинки чи у медичному закладі.
Окрім того, на запитання працівника поліції чи ОСОБА_1 щось вживав, останній повідомив, що вживав алкогольний напій.
Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.
Оскільки ОСОБА_1 не брав участь у судовому засіданні суду першої інстанції, копію постанови отримав поза межами апеляційного оскарження, йому слід поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини пропуску поважними.
На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,
ПОСТАНОВИЛА:
Поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу адвоката Гелемея Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 червня 2026 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя