Справа 521/9220/26
Номер провадження 3/521/3059/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Роїк Д.Я., за участю секретаря судового засідання Каліної П.О., розглянувши в залі суду матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №670842 , відповідно до якого, 20.05.2026 року о 13 год 12 хв у м. Одеса, вул. Героїв Крут,23, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Toyota Rav4 д.н.з НОМЕР_1 не врахувала дорожню обстановку, перед початком обгону не переконалася, що водій ОСОБА_2 , який рухався попереду в тій самій смузі не подав сигнал про намір повороту та скоїла з ним зіткнення, чим порушив п. 14.2.б ПДР та п.2.3.Б ПДР.
До суду з`явились представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Рева Д.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , який не погодився із протоколом, надав письмові заперечення, просив закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. До суду не з`явився другий учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 .
Представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокатом Ревою Д.С. було надано висновок судового експерта Скороход К.М. №150/6 від 11.06.2026 року щодо обставин ДТП.
Дослідивши наявні матеріали по справі, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення з наступних підстав та мотивів:
У відповідності до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Притягнення до адміністративної відповідальності має відбуватись у відповідності до встановленого законодавством порядку. Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.05.2026 року, ОСОБА_1 інкриміновано порушення пункту 14.2. «б» та 2.3.Б ПДР: «перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч» та «водій зобов`язаний: бути уважним і стежити за дорожньою обстановкою»
Разом із тим, згідно із висновком експерта №150/6 від 11.06.2026 року дії водія ОСОБА_1 у даній дорожній обстановці не регламентуються п. 14.2.б правил дорожнього руху.
Крім того, п.2.3.б правил дорожнього руху також не регламентує дану дорожню обстановку.
В той же час, дії водія ОСОБА_2 знаходяться в причинному зв`язку із настанням ДТП, внаслідок порушення п. 10.1, 33 (дорожній знак 3.2.)
Відтак, доказів, що дорожньо-транспортна пригода сталася через порушення водієм ОСОБА_1 п. п. 2.3.б та 14.2.б ПДР України, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення і за що того притягують до адміністративної відповідальності, суду не надано.
Порушення ж п. 2.3 б ПДР України, який є загальною нормою, не перебуває в причинному зв`язку із наслідками у виді ДТП.
Порушення інших пунктів ПДР, які не зазначені в протоколі суд не може приймати до уваги, оскільки вказані обставини не були інкриміновані в протоколі про адміністративне правопорушення, і суд не має права сам збільшувати обсяг обвинувачення особи. 
Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту а також адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 Верховний Суд України вказав: «Звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників; При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз; зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів».
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Враховуючи, що під час розгляду справи орган, що склав протокол про адміністративне правопорушення, не довів належними доказами порушення водієм пунктів п. п. 2.3.б та 14.2.б ПДР України ПДР України, що призвело до настання ДТП, та суд має дійти висновку про відсутність в діях водія автомобіля ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому провадження у справі слід закрити.
Згідно положень п.1 ст. 247 КУпАП Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст., 247, 251, 252, 256, 276, 280 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом встановленого законом строку з дня її винесення.

Суддя: Д.Я. Роїк