УКРАЇНА
Справа № 196/1562/25
№ провадження 2/196/223/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року с-ще Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Костюкова Д.Г., 
за участю секретаря судового засідання: Грищенко А.Ю., 
позивачки: ОСОБА_1 ,
представника позивачки: адвоката Ключенкової Х.В.,
представника відповідача: адвоката Орлової Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції в залі суду в с-щі Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання поширеної інформації недостовірною та її спростування, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ключенкова Х.В., звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2  про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання поширеної інформації недостовірною та її спростування, зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування позову представник позивачки послалася на те, що позивач ОСОБА_1 є начальником відділу культури, туризму, молоді та спорту виконавчого комітету Царичанської селищної ради, що підтверджується розпорядженням голови виконавчого комітету Царичанської селищної ради від 27.08.2020 року. За підтримки Програми USAID DOBRE в рамках проекту: «Облаштування медіацентру на базі адмінбудівлі Царичанської селищної ради за адресою: селище Царичанка, вулиця Театральна, 17» було створено Медіа-центр як структурний підрозділ Комунального клубного закладу «Центр культури та дозвілля» Царичанської селищної ради, що підтверджується наказом ККЗ "Центр культури та дозвілля" Царичанської селищної ради №34 від 08.11.2024 року. Для реалізації зазначеного проекту відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було прийнято на посаду фотографа та керівника студії ККЗ «Центр культури та дозвілля» Царичанської селищної ради відповідно, що підтверджується наказом №38 від 15.11.2024 року та наказом №39 від 15.11.2024 року. Відповідно до п. 4 Положення про Медіа-центр ККЗ «Центр культури та дозвілля» ЦСР, затвердженим в.о. директора ККЗ «Центр культури та дозвілля» ЦСР ОСОБА_4 , Медіа-центр є структурним підрозділом ККЗ «Центр культури га дозвілля» Царичанської селищної ради і підпорядковується його керівництву. Структура центру складається з керівника студії та фотографа. Згідно з п. 6.1 Положення керівник студії, зокрема створює умови для самостійного використання медіа обладнання підприємцями та самозайнятими особами, які володіють відповідними навичками, у межах доступного об`єднаного робочого простору; організовує створення та поширення рекламного контенту для місцевих суб`єктів господарювання з мстою підвищення їх видимості, розвитку бізнесу та сприяння економічному зростанню громади. Також, одними із завдань медіа-центру згідно з п.п. 2.7., 2.8. Положення є сприяння популяризації місцевого підприємства та самозайнятості шляхом підготовки і поширення на замовлення відео-, текстових, фото- та цифрових матеріалів (зокрема контент для соціальних мереж у форматі історій), що висвітлюють діяльністю суб`єкті господарювання; забезпечення функціонування доступного об`єднання робочого простору для підприємців та самозайнятих осіб, які володіють необхідними навичками, з метою самостійного використання медіаобладнання для створення власного інформаційного контенту. Відповідно до п. 7.6. Положення, керівник студії несе персональну матеріальну відповідальність за збереження та належне використання майна, обладнання та техніки, що знаходиться на балансі медіа-центру. У разі пошкодження, втрати чи недостачі майна керівник студії може бути притягнутий до матеріальної відповідальності відповідно до чинного законодавства України. Такою технікою є, зокрема, персональний комп`ютер ARTLINE Gaming X99(X99v50)/ Microsoft Office H@B 2021/ Windows 11 Pro) вартістю 194 985, 00 гри., який було прийнято виконавчим комітетом Царичанської селищної ради від організації «Глобал Комьюнітіз» з метою облаштування простору професійним фото- та відео- обладнанням, яке технологічно спроможне створити якісний контент для промоції місцевого бізнесу та громади, що підтверджується розпорядженням голови виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області №254-р від 16.08,2024 року, розпорядженням голови виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області №2$8-р від 19.08.2024 року, актом оприбуткування благодійної допомоги від 19.08.2024 року. Зазначений персональний комп`ютер знаходиться в приміщенні Медіа-центру, що підтверджується актом внутрішнього переміщення основних засобів та матеріальних цінностей від 02.12.2024 р. Відповідач та ОСОБА_3 неодноразово були відсутні на своїх робочих місцях без поважних причин та попередження в.о. директора ККЗ «Центр культури та дозвілля» ЦСР, систематично не виконували свої посадові обов`язки, ігнорували доручення в.о. директора ККЗ «Центр культури га дозвілля» ЦСР, нехтували правилами внутрішнього розпорядку та вели себе непристойно та негідно по відношенню до керівництва, що підтверджується трьома доповідними записками в.о. директора ККЗ «Центр культури та дозвілля» ЦСР. Так, у зв`язку із систематичним невиконанням посадових обов`язків, незадовільною роботою студії ККЗ «Центр культури та дозвілля» Царичанської селищної ради та не наданням звіту про проведену роботу студії за 2024-2025 роки керівника студії (Медіацептр) ККЗ «Центр культури та дозвілля» Царичанської селищної ради ОСОБА_3 було звільнено 06.11.2025 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, що підтверджується наказом про звільнення №43 від 03.11.2025 року. Після чого, в день винесення вищезазначеного наказу про звільнення, тобто 03.11.2025 року, відповідач ОСОБА_2 на своїй сторінці у соцмережі Facebook розмістив допис, яким принизив честь, гідність та ділову репутацію позивачки, звинувачуючи її в умислі привласнити техніку, отриману виконавчим комітетом Царичанської селищної ради від організації «Глобал Комьюнітіз», а саме персональний комп`ютер ARTLINE Gaming X99( X99v50 )/ Microsoft Office Н@B 2021/ Windows 11 Pro) вартісно 194 985, 00 грн., а також у намаганні «захопити» та «роздеребанити» Медіа-центр. У відповідь на звинувачення з боку відповідача позивачкою було на своїй сторінці у соцмережі Facebook розміщено допис з вимогою спростувати недостовірну інформацію, однак відповідачем було проігноровано вимогу про спростування недостовірної інформації, поширеної щодо позивачки, у зв`язку з чим остання змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. З тексту спірної публікації вбачається, що вона містить зазначення особистих даних позивачки (посилання на її прізвище та ім`я), її посаду «керівник відділу культури» й посилання на державну установу, в якій працює ОСОБА_1 . Таким чином, зазначена у публікації інформація стосується особи позивачки, що підтверджується відомостями з її паспорту та розпорядженням голови виконавчого комітету Царичанської селищної ради від 27.08.2020 року. Отже, конкретизація імені, прізвища, посади, місця роботи безпосередньо стосується немайнових прав позивачки. Прочитавши опублікований відповідачем допис, позивачка була шокована його змістом, оскільки створена та поширена відповідачем інформація щодо неї носить неправдивий характер та є прямим звинувачення у вчиненні кримінально-караного діяння. Інформація, поширена відповідачем відносно позивачки, здійснена у спосіб категоричного та стверджувального висловлювання у формі повідомлення про існування конкретних обставин (фактів), тобто є фактичним твердженням, а не оціночним судженням, а відтак інформація може бути перевірена на предмет достовірності. Також відсутні будь-які стилістичні конструкції або інші мовностилістичні способи, які б вказували на те, що повідомлена інформація є суб`єктивною думкою та особистим поглядом на певні події і відображає особисту точку зору, тобто відсутні ті мовні засоби, які є характерними для оціночних суджень. Про те, що йдеться про фактичні дані, свідчить також загальний тон висловлювань та загальний контекст оспорюваної інформації. Інформація, яку позивачка просить суд спростувати, за своїм змістом спрямована на те, щоб створити у сторонньої особи негативне уявлення про позивачку як особи, яка причетна до здійснення незаконної, кримінально-караної діяльності, а отже містить відповідне твердження про факт вчинення позивачем таких дій. Інформація, поширена відповідачем відносно позивачки є недостовірною, оскільки містить відомості про події та явища, яких ніколи не існувало. Використовуючи поняття «завадив заволодіти комп`ютером вартістю понад 200 000 грн.», «надію на захоплення Медіацентру не залишила», «роздерибанити Медіа центр вони намагалися», «крадіжка, дерибан», відповідач у стверджувальній формі зазначає про наявне порушення позивачкою законодавства та вчинення нею кримінальних правопорушень. Вказані поняття у контексті їх використання в спірній публікації відповідача несуть досить однозначний зміст в інформаційно-правовому полі з безумовною негативною кримінальною конотацією. Таким чином вбачається, що поширена відповідачем інформація у спірному дописі побудована та викладена таким способом, щоб сформувати у невизначеного кола читачів впевненість про вчинення позивачкою готування та замаху на кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України, та її винуватість. Таким чином вважає, що поширена відповідачем інформація щодо позивачки порушує її особисті немайнові права та завдає шкоди її честі, гідності та діловій репутації, створює негативний образ щодо особи позивачки та вводить в оману громадян і суспільство, створюючи враження, що позивачка нібито здійснила замах на кримінальне правопорушення, повторно готується до його вчинення, та є злочинцем, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам. Враховуючи вищевикладене, просить визнати інформацію, поширену відносно ОСОБА_1 ОСОБА_2 у соціальній мережі Facebook на своїй власній сторінці в публікації від ІНФОРМАЦІЯ_1 , недостовірною і такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 у строк не пізніше трьох календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду у цій справі видалити публікацію від 03.11.2025 року з особистої сторінки в соціальній мережі Facebook; зобов`язати ОСОБА_2 протягом п`яти календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду у цій справі спростувати недостовірну інформацію щодо ОСОБА_1 у спосіб, ідентичний способу її поширення, шляхом опублікування публікації на особистій сторінці в соціальній мережі Facebook вступної та резолютивної частини рішення суду; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. 

23 лютого 2026 року через систему "Електронний суд" (зареєстрована 24.02.2026 вх.№1230) від відповідача ОСОБА_2  - адвоката Орлової Ю.П. надійшов відзив на позов, відповідно до якого представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на наступні обставини. Так, у даній справі саме позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Спірна публікація була адресована до Царичанської адміністрації взагалі, а не до конкретної особи. У першому реченні першого абзацу звернення до «ВОНИ». У другому реченні першого абзацу згадано: Грант виграли, і фотограф став зайвим, бо завадив керівнику відділу культури ОСОБА_6 заволодіти комп`ютером вартістю понад 200 000 грн. (зі словами: " ОСОБА_5 , надо делиться"). Чому саме позивач вважає що ОСОБА_6 це є особа позивача, а не будь-яка інша особа, яким саме чином вона себе ідентифікувала, так, як у цьому абзаці цього посту не згадується хто є такою особою, є тільки ім`я та прізвище, ніякої ідентифікації, так, як не можливо ідентифікувати керівнику якого саме відділу культури адресовано, а тому яким чином позивач ототожнив себе із особою про яку вказується у другому реченні першого абзацу згаданого посту не зрозуміло. Абзац другий не був адресований жодній особі або владі. Автор статті розказує про історію його особистої діяльності і почав з "Ще на початку нашої з ОСОБА_3 медіадіяльності…". Абзац третій починається з " Далеко не останню роль зіграла моя громадянська" і адресується до «ВОНИ». Абзац четвертий, у якому мова йде про взагалі "Царичанської адміністрації". Таким чином, опублікований у Facebook текст має публіцистичний, емоційно-оціночний характер та складається переважно з суб`єктивних суджень автора щодо діяльності органу місцевого самоврядування. У тексті використано слова і вирази та формулювання є емоційними, образними та метафоричними. Вони відображають особисте сприйняття та оцінку автора і не містять конкретних перевірюваних фактичних даних. Крім того, у тексті відсутні повні ідентифікуючі дані фізичної особи (прізвище, ім`я, по батькові, інші персональні дані), які б однозначно дозволяли встановити конкретну особу. Саме по собі зазначення імені та прізвища без інших даних не дає можливість беззаперечно ідентифікувати конкретну фізичну особу в розумінні статті 11 Закон України «Про інформацію». Таким чином, зміст публікації в цілому має характер суб`єктивної критики, емоційної оцінки та політичної риторики. Більшість використаних висловлювань є оціночними судженнями, що відповідно до законодавства України не підлягають спростуванню. Обґрунтовуючи позов в частині визнання недостовірної інформації, поширеної в статті, позивач посилалася на те, що інформація є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, а тому порушує його честь, гідність та ділову репутацію. Підставою для задоволення позову у справах про захист ділової репутації фізичної та юридичної особи є сукупність усіх обставин юридичного складу правопорушення, а саме: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б однієї особи у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. За відсутності хоча б однієї з наведених обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Так, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Відповідно до відкритих даних, ОСОБА_1 є начальником відділу культури, туризму, молоді та спорту виконавчого комітету Царичанської селищної ради та є публічною особою. Інформація, яку позивач просить визнати недостовірною, хоч і є неприємною для позивача, однак не виходить за рамки суспільної моралі, висловлена у формі, яка не принижує гідність, честь чи ділову репутацію, оскільки позивач є публічною особою та підлягає ретельному громадському контролю і потенційно може зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації. Право на недоторканність ділової репутації та честь і гідність публічної особи підлягають захисту лише у випадках, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація поширена «з явним злим умислом», тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості тверджень про наміри і позицію політичних лідерів, інших публічних осіб та сформувати про них свою думку. Позивач, будучи публічною особою, межа допустимої критики якої, є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи, звертаючись з позовними вимогами, не зазначила яким чином поширена щодо неї інформація порушує її особисті немайнові права, а також, всупереч частини першої статті 81 ЦПК України, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження порушення її особистих немайнових прав її поширенням, а також не довела «явний злий умисел» відповідача. Позивач в своїх позовних вимогах просила суд, визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену у мережі Інтернет на офіційному сайті «Facebook». При цьому, мережа «Facebook» є соціальною, загальнодоступною мережею, де будь-хто, без ідентифікації особи може створити будь-яку кількість сторінок, під будь-яким (в тому числі вигаданим) іменем, публікувати тексти, коментарі, копіювати і зберігати на власних пристроях фото осіб з інших сторінок. Оскільки, інтернет мережа «Facebook» при реєстрації сторінки не вимагає ідентифікацію особи згідно особистих документів (паспорта, свідоцтва про народження), то ідентифікувати особу, яка публікує, поширює певну інформацію неможливо за винятком сторінок, які створені і інформацію про які поширюють офіційно державні органи, офіційні особи. При цьому, з матеріалів справи не можливо достовірно встановити на підставі належних, допустимих та достатніх доказів відповідальність саме відповідача за спростування поширеної інформації, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що саме відповідач є автором саме цієї публікації у соціальній мережі Facebook. З наявних у матеріалах справи роздруківок не можливо встановити особу відповідача. Крім того, у своєму позові позивач намагається дискредитувати відповідача перед Судом і викладає явно зайву інформацію про трудові правовідносини між роботодавцем та робітником. Оцінюються його дії як робітника, перелічуються його посадові інструкції та обов`язки, зазначається також у позові, що відповідач «нехтували правилами до внутрішнього розпорядку та вели себе непристойно та негідно по відношенню до керівництва», що вказує на явно неприязні стосунки до відповідача. Також, позивач явно перекручує інформацію, яка викладена у пості і вказує про якесь пряме звинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, хоча у пості не було жодного слова про звинувачення позивача, також, позивач чомусь особисто кваліфікувала свої ж дії за ст. 191 КК України і потім самостійно сама собі спростовувала ці висловлювання. Враховуючи вищевикладені обставини, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову повністю (а.с.59-67).

02 березня 2026 року через систему "Електронний суд" від представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Ключенкової Х.В. надійшла відповідь на відзив, у якій представник на спростування доводів представника відповідача зазначає наступне. Твердження відповідача, що згадка « ОСОБА_6 » нібито не дозволяє ототожнити її з позивачем є безпідставним, оскільки: повне ім`я, вказане у дописі, збігається з ім`ям та прізвищем (дівочим та шлюбним) позивача, а також збігається з нікнеймом на сторінці фейсбук. Вказано посаду - керівник відділу культури, що однозначно дозволяє ідентифікувати особу в територіальній громаді. Допис розміщений у контексті діяльності саме Царичанської громади, де позивач є публічно відомою особою та посадовцем органу місцевого самоврядування. В інших частинах допису прямо вказано на взаємодію автора саме з позивачем у робочому процесі, що додатково підтверджує ідентифікацію. Персональними даними є будь-які відомості, за якими особу можна ідентифікувати прямо або опосередковано. Також, відповідач намагається подати поширену інформацію як «оціночні судження». Однак, аналіз тексту посту, опублікованого на Фейсбук , показує, що він містить конкретні фактичні твердження, а саме звинувачення позивача у спробі заволодіння комп`ютером вартістю 200 000 грн., вимаганні «поділитися» майном ("...ОСОБА_5, надо делиться"). Ці висловлювання є конкретними фактами, які можна перевірити, а відтак підлягають судовому захисту. Крім того, відповідач стверджує, що публікація нібито не спрямована на позивача. Це не відповідає реальності, адже сама позивачка у тексті згадана по імені та прізвищу, вказано її посаду. Автор прямо приписує позивачці конкретні неправомірні дії. Поширення здійснено в соціальній мережі - відкрито та публічно, до посту є багато коментарів Отже, поширення інформації стосувалося саме позивача, а не абстрактної «адміністрації». Соціальні мережі та платформи « Фейсбук », « Ютуб » є загальнодоступними, спрощують комунікацію, дозволяють поширювати певну інформацію необмеженому колу осіб, спосіб такого поширення інформації розрахований на масове сприйняття, а соціальна мережа «Фейсбук» діє в інтернет-просторі й інформація на сторінках її користувачів, якщо власник сторінки не обмежив доступ до неї, є загальнодоступною, отже ця соціальна мережа є засобом, за допомогою якого така інформація поширюється серед необмеженого (невизначеного) кола осіб. Також, факт поширення недостовірної інформації відносно позивачки доведений самим відповідачем, який визнає авторство публікації у відзиві і не заперечує розміщення в соціальній мережі. Крім того, 01.03.2026р. відповідач на своїй сторінці в Фейсбук (на тій самій, на якій опублікував спірний пост) опублікував наступний допис: " Завтра у мене суд. Привід - позов посадової особи Царичанської селищної ради про «захист честі, гідності та ділової репутації». Але на моє переконання, це спроба місцевої влади покарати мене за критику, незручні запитання та офіційні запити щодо «Пам`ятного знаку» загиблим захисникам. Схоже, це такий собі показовий процес, щоб іншим не кортіло критикувати та контролювати дії посадовців. Але все це дрібниці, прорвемось! Все буде Україна!" Дана публікація вкотре підтверджує, що всі дописи, зроблені на сторінці фейсбук з нікнеймом " ОСОБА_10 " здійснюються Відповідачем. На підставі вищевикладеного, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.86-89).

Ухвалою судді Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2026 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання поширеної інформації недостовірною та її спростування, зобов`язання вчинити дії (а.с.50).
Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2026 року було закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання поширеної інформації недостовірною та її спростування, зобов`язання вчинити дії та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.103).

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Ключенкова Х.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача ОСОБА_11 - адвокат Орлова Ю.П. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та у їх задоволенні просила відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
В силу ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ).
Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, судом встановлено, що розпорядженням голови виконавчого комітету Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області від 27.08.2020№309-к призначено ОСОБА_1 на посаду начальника відділу культури, туризму, молоді та спорту виконавчого комітету Царичанської селищної ради з 01 вересня 2020 року (а.с.11). 
Відповідно до наказу в.о.директора ККЗ "Центр культури та дозвілля" Царичанської селищної ради ОСОБА_4 від 08.11.2024 №34, створено "Медіа-центр" як структурний підрозділ ККЗ "Центр культури та дозвілля" Царичанської селищної ради (а.с.12).
Наказом в.о.директора ККЗ "Центр культури та дозвілля" Царичанської селищної ради ОСОБА_4 від 15.11.2024 №38 прийнято ОСОБА_2 на посаду фотографа ККЗ "Центр культури та дозвілля" Царичанської селищної ради з 02 грудня 2024 року (а.с.13).
Наказом в.о.директора ККЗ "Центр культури та дозвілля" Царичанської селищної ради ОСОБА_4 від 15.11.2024 №39 прийнято ОСОБА_3 на посаду керівника студії ККЗ "Центр культури та дозвілля" Царичанської селищної ради з 02 грудня 2024 року (а.с.14).
22 квітня 2025 року в.о.директора ККЗ "Центр культури та дозвілля" Царичанської селищної ради ОСОБА_12 завтерджено Положення про Медія-центр ККЗ "Центр культури та дозвілля" ЦСР (а.с.15-17).
Розпорядженням голови виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 16.08.2024 №254-р прийнято благодійну допомогу, отриману Виконавчим комітетом Царичанської селищної ради від організації "Глобал Комьюнітіз" програми МТД DOBRE згідно Договору про внесок у натуральній формі №СІК-DP-03-LED-095 від 27 грудня 2023 року, акту приймання-передачі майна №АА-LED-0122 від 24.07.2024 року у вигляді товарно матеріальних цінностей (персональний комп`ютер ARTLINE Gaming X99(X99v50)/Microsoft Office H@ B2021 /Windows11Prо - 1 шт.) на суму 194985,00 грн. Призначено матеріально-відповідальною особою по виконавчому комітету Царичанської селищної ради за даною благодійною допомогою - ОСОБА_13 , оператора комп`ютерного набору загально-організаційного відділу виконавчого комітету Царичанської селищної ради. Зобов`язано робочу комісію із приймання-передачі, списання майна, яке належить до комунальної власності Царичанської селищної територіальної громади скласти акт оприбуткування благодійної допомоги. Зобов`язано бухгалтерський відділ на підставі Акту оприбуткування відобразити в обліку надходження благодійної допомоги по Виконавчому комітету Царичанської селищної ради. Зобов`язано спрямувати отримані товарно-матеріальні цінності на реалізацію спільно з програмою DOBRE проекту економічного розвитку: "Облаштування медіацентру на базі адмінбудівлі Царичанської селищної ради за адресою: селище Царичанка, вулиця Театральна, 17" (а.с.18).
Розпорядженням голови виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 19.08.2024 №258-р уточнено дохідну частину спеціального фонду селищного бюджету по ККД 25020100 "Благодійні внески, гранти та дарунки" на суму 194985,00 грн., яка надійшла у вигляді товарно матеріальних цінностей (персональний комп`ютер ARTLINE Gaming X99(X99v50)/Microsoft Office H@B2021/Windows11Prо) у кількості 1 шт., отриманого виконавчим комітетом Царичанської селищної ради від організації "Глобал Комьюнітіз" програми МТД DOBRE згідно Договору про внесок у натуральній формі №СІК-DP-03-LED-095 від 27 грудня 2023 року, акту приймання-передачі майна від 24.07.2024 року №АА-LED-0122. Використовувати благодійну допомогу на облаштування простору професійним фото- та відео- обладнанням, яке технологічно спроможне створити якісний контент для промоції місцевого бізнесу та громади по КПКВ 0217610 "Сприяння розвитку малого та середнього підприємництва" за КЕКВ 3110 "Придбання обладнання і предметів довгострокового користування" в сумі 194985,00 грн. з подальшим затвердженням на черговій сесії Царичанської селищної ради (а.с.19).
19.08.2024 головою виконавчого комітету Царичанської селищної ради затверджено Акт оприбуткування благодійної допомоги отриманої згідно Договору про внесок у натуральній формі №СІК-DP-03-LED-095 від 27 грудня 2023 року, акту приймання-передачі майна №АА-LED-0122 від 24.07.2024 року, а саме: персональний комп`ютер ARTLINE Gaming X99(X99v50)/Microsoft Office H@ B2021 /Windows11Prо у кількості 1 шт., вартістю 194985,00 грн. (а.с.20).
02 грудня 2024 складено Акт внутрішнього переміщення основних засобів та матеріальних цінностей, а саме: персональний комп`ютер ARTLINE Gaming X99(X99v50)/Microsoft Office H@ B2021 /Windows11Prо у кількості 1 шт., інвентарний номер 10146194, вартістю 194985,00 грн., який здав оператор комп`ютерного набору загально-організаційного відділу виконавчого комітету Царичанської селищної ради ОСОБА_13 та прийняла керівник студії ККЗ "Центр культури та дозвілля" ЦСП ОСОБА_3, що стверджується їх особистими підписами та підписом головного бухгалтера ОСОБА_14 (а.с.21).
Розпорядженням голови виконавчого комітету Царичанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 02 грудня 2024 року №367 внесено зміни до розпорядження голови виконавчого комітету Царичанської селищної ради від 30 жовтня 2023 року №296-р "Про призначення матеріально-відповідальних осіб", а саме пункт 1.35 розпорядження викладено у новій редакції: "1.35. за збереження основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, запасів, розташованих на 4 поверсі будівлі (частина приміщень площею 89,76 м.кв.) за адресою селище Царичанка, вул.Центральна, 17 - керівника студії ККЗ "Центр культури та дозвілля" Царичанської селищної ради ОСОБА_3 " (а.с.41).
Судом були досліджені доповідні записки в.о.директора ККЗ "Центр культури та дозвілля" ЦСР ОСОБА_12 складені на начальника відділу культури, туризму, молоді та спорту виконавчого комітету Царичанської селищної ради Ключенкову Н. від 25.07.2025р.. від 11.08.2025р. та від 05.09.2025р. щодо незадовільної роботи працівників Медіа-центру ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.22-28).
Наказом в.о.директора ККЗ «Центр культури та дозвілля» ЦСР ОСОБА_12 від 12 серпня 2025 року №29 ОСОБА_3 , керівнику студії (Медіа-центр) ККЗ «Центр культури та дозвілля» ЦСР, догану за порушення трудової дисципліни. Підстави: Акт №4 «Про відсутність на роботі» від 23.07.2025р., пояснююча записка від 25.07.2025р. (а.с.29).
Наказом в.о.директора ККЗ «Центр культури та дозвілля» ЦСР ОСОБА_12 від 03 листопада 2025 року №43 звільнено ОСОБА_3 , керівника студії (Медіа-центр) ККЗ «Центр культури та дозвілля» ЦСР на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України х 06 листопада 2025 року. Підстави: Акт №8 від 14.10.2025р. «Про ненадання письмового пояснення», Акт №6 від 12.08.2025р. «Про відмову підписання наказу «Про оголошення догани ОСОБА_3 », наказ №29 від 12.08.2025р. «Про оголошення догани ОСОБА_3 », Акт №4 «Про відсутність на роботі» від 23.07.2025р. (а.с.30).
Відповідно до дослідженого протоколу огляду вебсторінки від 22.12.2025 та наданих стороною позивачки скриншотів вбачається, що 03 листопада 2025 року відповідачем ОСОБА_2 на його сторінці у соцмережі Facebook розміщено допис наступного змісту: «Роздерибанити Медіацентр громади вони намагалися із самого початку, а професійний фотограф, він же ветеран, він же Почесний член Національної Спілки Фотохудожників України etc., був потрібен (тому я і перелічую свої регалії) лише для отримання гранту від USAID. Грант виграли, і фотограф став зайвим, бо завадив керівнику відділу культури @ ОСОБА_6 заволодіти комп`ютером вартістю понад 200 000 грн. (зі словами: " ОСОБА_5 , надо делиться"). Жіночка образилася, але надію на захоплення Медіацентру не залишила, як і її "хрещений батько" ОСОБА_15 - голова Царичанська селищна територіальна громада
Ще на початку нашої з ОСОБА_3 медіадіяльності деякі матеріали поширювалися на сторінці громади, потім був заблокований весь наш контент: "Уроки української", інтерв`ю та розповіді про видатних людей Царичанської громади, репортажі з культурних, спортивних та інших подій у громаді - геть нічого не поширювалося на офіційній сторінці. Була введена негласна заборона на користування нашими послугами у всіх закладах громади. Таким чином зараз ця компанія звільняє нас через відсутність результатів роботи - красивих фото-/відеорепортажів про косіння трави та фарбування гойдалок па дитячому майданчику.
Далеко не останню роль зіграла моя громадянська активність, впевнений, що це і є головною причиною. Усі пам`ятають боротьбу зі зневагою до пам`яті про героїв зі сторони місцевої влади - процес триває, бо відписка, яку вони надали, має всі ознаки "Службового підроблення" (Стаття 366 Кримінального кодексу України). А ще буде суд за крадіжку і несанкціоноване використання моєї авторської фотографії. А ще свідчення про "відкати " з кожної виплати - я особисто буду свідчити про це.
Взагалі, крадіжка, дерибан, брехня та імітація - це несуча конструкція Царичанської адміністрації, але треба покласти цьому кінець - зачистити громаду від сміття - ми маємо право жити в вільній громаді!
Читайте , друзі! Я був би радий вподобайкам, коментарям, поширенням, але знаю, що влада карає за це, тому не наполягаю.
Ця публікація інформаційна і не остання!
Все в нас вийде! Слава Україні! Смерть ворогам!»
(посилання: ІНФОРМАЦІЯ_4 ) (а.с.31-33, 36-39).
Також, судом досліджено флеш-карта, яка надану стороною позивачки, на якому зафіксовано скрін-шот допису ОСОБА_2 , який був ним розміщений ІНФОРМАЦІЯ_5 на особистій сторінці ( ІНФОРМАЦІЯ_6 в соціальній мережі Facebook (а.с.44).
Відповідно до досліджених скріншотів, 17.112025 позивачка ОСОБА_1 на своїй сторінці у соцмережі Facebook розмістила допис з вимогою спростувати недостовірну інформацію: «....У зв`язку з цим публічно звертаюсь до вас з вимогою спростувати інформацію, оприлюднену на вашій сторінці в Фейсбук , а саме «Грант виграли, і фотограф став зайвим, по завадив керівнику відділу культури @ ОСОБА_6 заволодіти комп`ютером вартістю понад 200 000 гри. (зі словами: " ОСОБА_5 , надо делиться").», що опубліковано 3 листопада» (а.с.34-35).
Відповідно до довідки заступника шеф-редактора SPILNO.tv ОСОБА_17 від 02.062026 №0764/л, ОСОБА_2 дійсно є журналістом-оператором громадського інтернет-телебачення SPILNO.tv (засновник ГО «СПІЛЬНО») з 01 червня 2024 року по сьогодні, наказ про його призначення на посаду №342/к від 30 травня 2024 року. У зв`язку з воєнним станом на усіх співробітників та волонтерів SPILNO.tv діє безстрокове загальне редакційне журналістське завдання з висвітлення оборони України, національного спротиву та громадянської самоорганізації. Редакційне завдання для ОСОБА_2 було підписано 01.06.2024 і діє по сьогодні (а.с.121).
Також, стороною відповідача надані Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формування по Громадській організації «Громадський актив Приорілля» та копію Статуту Громадській організації «Громадський актив Приорілля», затвердженого рішенням установчих зборів засновників, протокол №1 від 27 жовтня 2025 року (а.с.125-131).

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Отже, право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь та ділову репутацію.
У відповідності до статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.
Згідно із статтями 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.
Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Одним із основних питань, яке підлягає вирішенню у цій категорії справ, є визначення характеру поширеної інформації та з`ясування, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться. Зазначене відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Статтею 10 Конвенції передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.
Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь та ділову репутацію.
Таким чином, свобода вираження поглядів не є абсолютною, а підлягає певним обмеженням, спрямованим, зокрема на захист репутації або прав інших осіб. 
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти.
Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстровано, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Вимогу доводити достовірність оціночних суджень неможливо виконати, вона порушує свободу думки як таку (рішення ЄСПЛ у справі «Лінгенс проти Австрії» від 08 липня 1986 року та у справі «Обершлік проти Австрії» від 22 листопада 1990 року).
При цьому ЄСПЛ вказує на те, що навіть у випадку, коли судження зводиться до суб`єктивної оцінки, пропорційність втручання може залежати від того, чи існують достатньо вагомі фактичні підстави для спростування судження, оскільки навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав (рішення ЄСПЛ у справі «Джерусалем проти Австрії» від 27 лютого 2001 року).
За обставин цієї справи також підлягає вирішенню питання щодо дотримання при поширенні інформації презумпції невинуватості.
Відповідно до статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 17 КПК України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Проаналізувавши зміст висловлювань, які є предметом розгляду у цій справі, суд приходить до висновку про те, що поширена відповідачем інформація в частині: «Грант виграли, і фотограф став зайвим, бо завадив керівнику відділу культури ОСОБА_6 заволодіти комп`ютером вартістю понад 200 000 грн. (зі словами: " ОСОБА_5 , надо делиться"). Жіночка образилася, але надію на захоплення Медіацентру не залишила...», містить фактичні твердження про вчинення позивачкою з використанням її службових повноважень протиправних дій, які містять склад злочинів, передбачених КК України. 
Поширена інформація не є оціночним судженням відповідача, а є констатацією фактів, які, з урахуванням презумпції невинуватості, можуть і мають бути доведеними належними доказами.
Водночас відповідно до принципу презумпції невинуватості особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, або на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували дійсність поширеної відповідачем інформації про причетність позивачки до вчинення кримінальних правопорушень.
У випадку, коли стосовно особи публічно висловлюється заява, яка містить пряме або опосередковане звинувачення у вчиненні злочину і не підтверджена перевіреними фактами, таке поширення інформації тягне за собою порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд не бере до уваги твердження сторони відповідача про те, що поширена інформація мала абстрактний характер та по ній неможливо ідентифікувати зазначену у ній особу, оскільки у вищевказаній інформації відповідач стверджує про вчинення кримінальних правопорушень саме позивачкою, при цьому зазначає її посаду, прізвище та ім`я. 
За таких обставин зазначена інформація є недостовірною, негативною та такою, що завдає шкоди честі, гідності та діловій репутації позивачки, оскільки формує у суспільстві негативне враження про неї та створює уявлення про її причетність до вчинення протиправних кримінально караних дій на території України.
Таким чином, враховуючи баланс прав на свободу слова, на повагу до гідності та честі, на недоторканність ділової репутації, а також презумпцію невинуватості, поширення вищевказаної інформації відповідачем без належних доказів її правдивості свідчить про порушення прав позивачки, які підлягають відновленню шляхом визнання оспорюваної інформації недостовірною та такою, що порочить і принижує її честь, гідність та ділову репутацію.
Вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку з цим суд повинен брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо.
Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
(Аналогічні правові висновки містяться у постановах від 27.01.20121 у справі №381/2767/19; від 19.02.2025 у справі №501/4563/21).
У зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що належним способом відновлення порушених прав позивачки буде зобов`язання відповідача спростувати поширену ним недостовірну інформацію, а також зобов`язання останнього вилучити цю інформацію з його допису. 

Поміж тим, що стосується поширеної відповідачем інформації в частині: "Роздерибанити Медіацентр громади вони намагалися із самого початку", "Взагалі, крадіжка, дерибан, брехня та імітація - це несуча конструкція Царичанської адміністрації", суд зазначає наступне.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі №582/18/21).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі №638/2304/17).
Як вбачається з аналізу вищевказаних висловлювань відповідача вони стосувалися невизначеного кола осіб, не містять посилання на будь-які конкретні дії чи факти щодо позивачки, носять знеособлений характер, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про недоведеність приниження честі, гідності та ділової репутації позивачки у цій частині допису відповідача. 
На підставі викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати позивачки зі сплати судового збору в сумі 1233,00 грн. слід стягнути з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 78-80, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання поширеної інформації недостовірною та її спростування, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
2. Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , інформацію, поширену ОСОБА_2 у соціальній мережі Facebook на власній сторінці в публікації від ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка міститься за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , в частині: «Грант виграли, і фотограф став зайвим, бо завадив керівнику відділу культури @ ОСОБА_6 заволодіти комп`ютером вартістю понад 200 000 грн. (зі словами: " ОСОБА_5 , надо делиться"). Жіночка образилася, але надію на захоплення Медіацентру не залишила...».
3. Зобов`язати ОСОБА_2 не пізніше трьох календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду у цій справі видалити недостовірну інформацію про ОСОБА_1 , що була розміщена у публікації від ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка міститься за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 #, в частині: «Грант виграли, і фотограф став зайвим, бо завадив керівнику відділу культури @ ОСОБА_6 заволодіти комп`ютером вартістю понад 200 000 грн. (зі словами: " ОСОБА_5 , надо делиться"). Жіночка образилася, але надію на захоплення Медіацентру не залишила...».
4. Зобов`язати ОСОБА_2 протягом п`яти календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду у цій справі спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_1 , що була розміщена у публікації від ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка міститься за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 #, в частині: «Грант виграли, і фотограф став зайвим, бо завадив керівнику відділу культури @ ОСОБА_6 заволодіти комп`ютером вартістю понад 200 000 грн. (зі словами: " ОСОБА_5 , надо делиться"). Жіночка образилася, але надію на захоплення Медіацентру не залишила... », шляхом опублікування на особистій сторінці ( ІНФОРМАЦІЯ_6 в соціальній мережі Facebook вступної та резолютивної частини даного рішення суду без зазначення відомостей, викладених в пункті сім резолютивної частини рішення.
5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витарти по сплаті судвоого збору в сумі 1 233,00 грн. 
6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
7. Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , рнокпп - НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , рнокпп - НОМЕР_4 , адреса місця проживання:  АДРЕСА_2 . 
8. Повне рішення складено 14.08.2026 року.

Суддя Д.Г. Костюков