ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 921/346/24	
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Бонк Т.Б.,
Суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Шатан Т.О.,
представники сторін:
прокурор: Дмитришин Ю.М.,
позивача: Самолук Т.М.,
відповідача 1: Соболєва Г.В.,
відповідача 2: Голик Л.Р., Друзюк Р.М.,
третьої особи: не з`явився,
розглянувши матеріали апеляційних скарг Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області б/н від 02.02.2026 (вх. суду від 02.02.2026 № 01-05/297/26) 
та Тернопільської міської ради № 37/01 від 06.02.2026 (вх. суду від 09.02.2026 № 01-05/357/26)
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2025 (повне рішення складено 19.01.2026, суддя Боровець Я.Я.)
у справі № 921/346/24
за позовом: Керівника Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави 
в особі Тернопільської обласної державної адміністрації, яка набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації, м. Тернопіль
до відповідача 1: Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, 
м. Тернопіль
відповідача 2: Тернопільської міської ради, м. Тернопіль
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_1 , м. Тернопіль
про: усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно заповідного фонду, шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки, припинивши право комунальної власності на земельну ділянку (з врахуванням заяви про зміну предмету спору),
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:
Керівник Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації, яка набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації звернувся до Господарського суду Тернопільської області із позовом до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду, шляхом визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер 6122689500:01:001:1983 у Державному земельному кадастрі та про усунення перешкод власнику - державі в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 00022622) у користуванні та розпорядженні частиною території природно-заповідного фонду – гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський" шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права власності Тернопільської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером 6122689500:01:001:0266, припинивши право комунальної власності на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2031237761226) (з врахуванням заяви про зміну предмету спору).
В обгрунтування позову зазначив, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 29.10.2019 "Про передачу земельних ділянок державної власності" незаконно було передано у комунальну власність спірні земельні ділянки, які відносяться до земель природно-заповідного фонду, та незаконно змінено цільове призначення земельних ділянок на землі сільськогосподарського призначення.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2025 позовні вимоги задоволено. Усунено перешкоди Тернопільській обласній державній адміністрації, що набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду шляхом визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер 6122689500:01:001:1983 у Державному земельному кадастрі. Усунено перешкоди власнику - державі в особі Тернопільської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ 00022622) у користуванні та розпорядженні частиною території природно-заповідного фонду – гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський" шляхом: - скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права власності Тернопільської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером 6122689500:01:001:0266, припинивши право комунальної власності на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2031237761226).
Фактично за Тернопільською міською радою 11.02.2020 зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку із кадастровим номером 612689500:01:001:0266, яку поділено на 4 земельних ділянки, у тому числі й на земельну ділянку із кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 . Водночас, наявними матеріалами у вказаній справі підтверджено, що частина земельної ділянка із кадастровим номером 612689500:01:001:0266, поділ якої здійснено у тому числі на земельну ділянку із кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 розташована у межах гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський".
Суд першої інстанції зазначив, що за Тернопільською міською радою 11.02.2020 зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку із кадастровим номером 612689500:01:001:0266, яку поділено на 4 земельних ділянки, у тому числі й на земельну ділянку із кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 . Водночас наявними матеріалами у вказаній справі підтверджено, що частина земельної ділянка із кадастровим номером 612689500:01:001:0266, поділ якої здійснено у тому числі на земельну ділянку із кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 розташована у межах гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський".
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що територіальні органи центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів не мали права формувати вказані земельні ділянки як землі сільськогосподарського призначення, оскільки в межах таких сформованих земельних ділянок перебувала частина території природно-заповідного фонду – гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський", оголошеного та створеного в установленому законом порядку. Отже, станом на 23.10.2013 та 03.10.2018 (час внесення відомостей до ДЗК) при формуванні таких земельних ділянок було порушено вимоги Земельного кодексу України у відповідних редакціях , а також норми Закону України "Про природно-заповідний фонд України".

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:
Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області звернулось до Західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2025 у справі № 914/2811/25 та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.
Апелянт стверджує, що земельні ділянки з кадастровим номером 6122689500:01:001:0266 та з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 були сформовані відповідно до вимог чинного на той час земельного законодавства, а саме: статей 15-1, 116, 118, 121, 122, 183, 184 Земельного кодексу України, законів України «Про землеустрій», «Про Державний земельний кадастр», постанов Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 513 «Про затвердження Порядку проведення інвентаризації земель», від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад».
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінку доказам, поданими відповідачами, зокрема, розпорядженням голови Тернопільської обласної військової адміністрації № 573/01.02-1 від 27.10.2024, № 576/01.02-1, 577/01.02-1, 578/01.02-1 від 28.10.2024, якими затверджено Технічні документації із землеустрою щодо інвентаризації земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення державної власності для збереження та використання заказників, землекористувач гідрологічний заказник загальнодержавного значення «Серетський». 
Також, як вказує скаржник, суд не врахував доводи відповідачів стосовно проведеної у 2024 році інвентаризації земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення державної власності з додаванням копій із Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення державної власності для збереження та використання заказників землекористувач гідрологічний заказник загальнодержавного значення «Серетський», адреса ділянок Тернопільська міська громада, Тернопільський район, за межами села Чернихів та за межами села Плесківці та за межами села Кобзарівка. Кадастровий номер: 6122689500:01:001:2146, 6122689500:01:001:2145, 6122689500:01:001:0021.
Відповідач 1 наголошує, що при проведенні інвентаризації земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення Управлінням екології та природних ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації погоджено межі землекористування, зокрема, земельної ділянки площею 64,5979 га з кадастровим номером 6122689500:01:001:2145; зауважень чи заперечень щодо включення до згаданої ділянки інших ділянок природно-заповідного фонду чи накладання їх з цією ділянкою не надходило.
Тернопільська міська рада також звернулась до Західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2025 у справі № 921/346/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відповідач 2 зазначає, що на момент формування спірних земельних ділянок межі заказника «Серетський» не були визначені. Водночас на час розгляду судами цієї справи, межі заказника «Серетського» всановлено на підставі розпорядження Тернопільської обласної військової адміністрації №109/01.02- 01 від 01.03.2024 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення на території Тернопільської області» Львівською регіональною філією ДІ «Центр державного земельного кадастру» проведено роботи з інвентаризації земель Гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Серетський», як зазначено у додатку до Розпорядження. За результатами проведення робіт з інвентаризації розробником складено технічні документації із землеустрою щодо інвентаризації земель природно-заповідного та іншо природоохоронного призначення за межами на території Тернопільської міської ради Тернопільського району, які затверджено розпорядженнями Тернопільської обласної військової адміністрації.
Скаржник вказує, що згідно даних Державного земельного кадастру та долучених сторонами документів спірні земельні ділянки розташовані за межами заказника «Серетський».
На думку апелянта, Тернопільська міська рада при набутті права комунальноої власності на земельні ділянки діяла виключно в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений законом.
Тернопільська обласна державна адміністрація подала відзив на апеляційні скарги, у якому просить залишити рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2025 року у справі № 921/346/24 без змін, а апеляційніскарги Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та Тернопільської міської ради без задоволення.
Позивач стверджує, що сам факт відсутності проєкту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, не позбавляє гідрологічний заказник загальнодержавного значення “Серетський” статусу території природно-заповідного фонду.
Позивач наголошує, що що землі природо-заповідного фонду гідрологічного заказника загальнодержавного значення “Серетський” належать до державної власності та перебувають у розпорядженні Тернопільської обласної державної адміністрації, проте спірну земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Тернопільською міською радою як комунальна власність без волевиявлення належного власника. Тернопільською обласною державною адміністрацією, що набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації, як розпорядником земель державної власності не приймались будь-які рішення щодо передачі спірної земельної ділянки у комунальну власність, тому, на думку позивача, вказана ділянка вибула з володіння держави в особі уповноваженого органу – Тернопільської обласної державної адміністрації, що набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації поза її волею.
Позивач вважає, що незважаючи на поділ земельної ділянки із кадастровим номером 61289500:01:001:0266, враховуючи те, що перехід права власності на поділену (спірну) земельну ділянку не відбувся, фактичним володільцем частини території природно-заповідного фонду- гідрологічного заказника загальнодержавного значення “Серетський” в межах земельної ділянки із кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 є саме Тернопільська міська рада. Вказане створює перешкоди належному власнику та розпоряднику – Тернопільській обласній державній адміністрації, яка набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації у володінні та розпорядженні землями природно- заповідного фонду загально-державного значення.
Тернопільська обласна прокуратура подала відзив на апеляційні скарги, у якому просила відмовити у задоволенні апеляційних скарг Тернопільської міської ради та ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.
Прокурор звертає увагу, що відповідно до висновку експерта № 973/23-22 від 20.03.2024 земельна ділянка кадастровий номер 6122689500:01:001:1983 частково знаходиться в межах гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Серетський». Пунктом 2 експертизи визначено, що відповідно до фактичного місця розташування земельної ділянки з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 площею 2, 0000 га, згідно з картосхемами гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Серетський» частково знаходиться в межах гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Серетський». Окрім цього, за фактичним місцем розташування досліджувана земельна ділянка з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 не використовується. Земельна ділянка з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 відноситься до земель сільськогосподарського призначення, проте встановлено, що остання була частково сформована без врахування меж природно-заповідного фонду (гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Серетський») та повністю віднесена до земель сільськогосподарського призначення (пункт 3 експертизи). Крім того, у п. 4 експертизи вказано, що наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 20.07.2021 № 493 затверджено Положення про гідрологічний заказник загальнодержавного значення «Серетський». Відповідно до п.1.3. Положення територія Заказника розташована у межах об`єкту Смарагдової мережі Європи «Seretskyi» площею 6 489 га («Серетський», UA0000189). Також експертизою встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 частково знаходиться в межах об`єкту Смарагдової мережі Європи «Seretskyi» площею 6 489 га («Серетський», UA0000189).
Також прокурор зазначає, що факт перебування меж земельної ділянки з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 площею 2, 00 га в межах гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Серетський» підтверджено листом ДП «Центр державного земельного кадастру» від 01.11.2023 № 3/2639, отриманим з Держгеокадастру України у відповідь на лист процесуального керівника від 11.10.2023 № 50-86-10460 вих-24.
Вказане, на переконання прокурора, підтверджує, що спірна земельна ділянка розміщена/перебуває в межах земель заказника, а тому і її приналежність до земель природно-заповідного фонду, як це прямо передбачено ст. 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та ст. ст. 43-44 Земельного кодексу України.
ОСОБА_1 відзиву на апеляційні скарги не подав.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2026 справу № 921/346/24 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області б/н від 02.02.2026 (вх. суду від 02.02.2026 № 01-05/297/26) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2025 у справі № 921/346/24.
Ухвалою апеляційного суду від 25.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Тернопільської міської ради № 37/01 від 06.02.2026 (вх. суду від 09.02.2026 № 01-05/357/26) на рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2025 у справі № 921/346/24. Прийнято до спільного розгляду апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області та Тернопільської міської ради на рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2025 у справі № 921/346/24.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2026 призначено розгляд справи № 921/346/24 на 19.05.2026.
Ухвалою суду від 19.05.2026 відкладено розгляд справи № 921/346/24 на 30.06.2026.
У судовому засіданні 30.06.2026 апелянти підтримали доводи апеляційних скарг, прокурор та позивач заперечили такі доводи з підстав, викладених у відзиві на апеляційні скарги, сторони надали суду пояснення.
ОСОБА_1 в судові засідання не з`являвся. Водночас належним чином повідомлений про час і місце судових засідань – суд надсилав кореспонденцію третій особі на адресу, вказану в Єдиному державному демографічному реєстрі (том 9, а.с. 198).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій у цій справі обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:
29.10.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області на підставі заяви ОСОБА_1 від 03.10.2019 видано наказ №19-4762/14-19-СГ про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.
Відповідно до п.1 наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2,0000 га у власність для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу – сіножаті), розташованої за межами населеного пункту на території Чернихівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області.
Пунктом 3 наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області вказано, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробити з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою.
ДП "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою розроблено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, розташованого за межами населеного пункту на території Чернихівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області.
Разом з тим, наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області про подальше затвердження вказаної проектної документації із землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки не видавався.
Відповідно до Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 площею 2,00 га на час розгляду цієї справи судами, не зареєстровано право власності.
Згідно з інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 площею 2,00 га належить до земель сільськогосподарського призначення та є землями запасу.
Моніторингом відкритих даних, що містяться в електронній системі "Kadastr.live" встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 6122689500:01:001:1983 площею 2,00 га знаходиться в межах гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський", який розташований на території Смарагдової мережі UA0000189 "Seretskyi".
За вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР №42023212050000072 від 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.
В ході досудового розслідування, 28.09.2023 отримано інформацію/відповідь від ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області за № 10-19-0.52-3353/2-23 про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 площею 2,00 га сформована 27.05.2020 на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства розташованого за межами населеного пункту на території Чернихівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, який був розроблений ДП "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою".
Згідно з інформації Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 03.11.2023 за №11/11-02/1783-23 слідує, що Міндовкіллям не приймалося рішення щодо передачі земельної ділянки з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 площею 2,0000 га у приватну власність. Зміна меж заказника не здійснювалася.
У листі Управління екології та природних ресурсів Тернопільської ОВА від 03.05.2024 за №05.3/809 зазначено, що проєкт землеустрою з організації та встановлення меж гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський" на погодження до управління не надходив, висновки не надавалися. Проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 площею 2,00 га на погодження до управління не надходив.
Охоронним зобов`язанням № 07-2 від 30.08.1996 відповідно до статті 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" Держуправління Мінекобезпеки у Тернопільській області передало під охорону землекористувачу Колективному с/г п-ву "Хлібороб України" заповідний об`єкт Гідрологічний заказник загальнодержавного значення "Серетський" загальною площею 1192,0 га., з метою збереження типового водоболотного масиву Західного лісостепу. Заповідний об`єкт розташований на території Тернопільського району 321,0 га і Зборівського району - 871,0 га, в склад якої входять землі к-пу "Хлібороб України" пл. 67,0 га.
Охоронним зобов`язанням № 07-3 від 30.08.1996 відповідно до статті 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" Держуправління Мінекобезпеки у Тернопільській області передало під охорону землекористувачу Колективному с/г підприємству "Світанок" заповідний об`єкт Гідрологічний заказник загальнодержавного значення "Серетський" загальною площею 1192,0 га., з метою збереження типового водоболотного масиву Західного лісостепу. Заповідний об`єкт розташований на території Тернопільського району 321,0 га і Зборівського району - 871,0 га, в склад якої входять землі к-пу "Світанок" пл. 159,0 га.
Охоронним зобов`язанням № 07-6 від 04.08.1997 відповідно до статті 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" Держуправління Мінекобезпеки у Тернопільській області передало під охорону землекористувачу Чернихівській сільській раді народних депутатів заповідний об`єкт Гідрологічний заказник загальнодержавного значення "Серетський" загальною площею 1192,0 га., з метою збереження типового водоболотного масиву Західного лісостепу. Заповідний об`єкт розташований в межах Тернопільського району 321,0 га і Зборівського району - 871,0 га, в склад якого входять землі Чернихівської сільської ради пл. 41,0 га.
Охоронними зобов"язаннями від 23.05.1980, від 28.06.1984 та від 31.05.1985 колгосп "Світанок" надав Виконавчому комітету Тернопільської обласної Ради депутатів трудящих/народних депутатів зобов"язання про, те що Серетські болота в заплаві р. Серет, відповідно площею 540 га, площею 363 га та площею 363 га, які є державним гідрологічним заказником республіканського значення і переданий в користування колгоспу "Світанок" буде утримуватись в належному стані.
Охоронним зобов`язанням №07-20 від 29.12.2003 відповідно до статті 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" Державне управління екології та природних ресурсів в Тернопільській області передало Чернихівській сільській раді Зборівського району під охорону територію площею 35,5 га, яка входить до складу Гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський" площею 1192,0 га, з метою збереження типового водоболотного масиву у заплаві р. Серет. Заповідний об`єкт розташований в межах заплав р. Серет та р.Лопушанка від с. Плотича Тернопільського району до с. Носівці Зборівського району, входить до складу природного-заповідного фонду України, який охороняється як національне надбання і є складовою частиною світової системи природних територій та об"єктів, що перебувають під особливою охороною. Чернихівська сільська рада Зборівського району бере під охорону частину гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський" площею 35,5 га і зобов"язується зберігати її та дотримуватись екологічних вимог при використанні природних ресурсів згідно зі статтею 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", а також перенести межі заказника в натурі з встановленням необхідних державних охоронних знаків затвердженого взірця, нанести на планово-картографічні матеріали органів Держкомзему на місцях і землекористувачів та забезпечити їх непорушність.
Охоронним зобов`язанням №07-26 від 20.04.2006 відповідно до статті 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" Державне управління екології та природних ресурсів в Тернопільській області передало Чернихівській сільській раді Зборівського району під охорону територію площею 266,7 га, яка входить до складу Гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський" площею 1192,0 га, з метою збереження типового водоболотного масиву у заплаві р. Серет. Заповідний об`єкт розташований в межах заплав р. Серет та р.Лопушанка від с. Плотича Тернопільського району до с. Носівці Зборівського району, входить до складу природного-заповідного фонду України, який охороняється як національне надбання і є складовою частиною світової системи природних територій та об"єктів, що перебувають під особливою охороною. Чернихівська сільська рада Зборівського району бере під охорону частину гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський" площею 266,7 га і зобов"язується зберігати її та дотримуватись екологічних вимог при використанні природних ресурсів згідно зі статтею 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", а також перенести межі частини заказника в натурі з встановленням необхідних державних охоронних знаків затвердженого взірця, нанести на планово-картографічні матеріали землеустрою сільської ради і землекористувачів, забезпечити їх непорушність, а також режим охорони та збереження заказника.
Охоронним зобов`язанням №50/03 від 27.08.2021, яке оформлене відповідно до статей 26, 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України", Постанови Ради Міністрів Української РСР від 25.02.1980 № 132 "Про доповнення переліку державних заказників Української РСР" із змінами, затвердженими Постановою від 12.12.1983 № 495 "Про доповнення переліку державних заказників Української РСР" Тернопільська Обласна Державна Адміністрація передала Тернопільській міській раді під охорону та дотримання встановленого режиму територію (частина території, об`єкт) гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський" (землі, не надані у власність і користування юридичним та фізичним особам) загальною площею 865,44 га в межах заплави р. Серет з Горішньоівачівським водосховищем від с. Плотича до с. Кобзарівка та фрагменту заплави р. Лопушанка зі ставом від с. Городище до с. Носівці Тернопільського району.
Відповідно до листа Міндовкілля від 03.11.2023 за № 11/11-2/1783-23 гідрологічний заказник загальнодержавного значення "Серетський" розташований на території Смарагдової мережі UA0000189 "Seretskyi". Також, у вказаному листі зазначено, що при плануванні або здійсненні діяльності має враховуватися необхідність збереження у довгостроковій перспективі природних оселищ та видів природної фауни і флори, що підлягають особливій охороні в Європі та вказані у стандартних формах даних територій Смагардової мережі, що розміщені на офіційному сайті Ради Європи https://www.coe.int/en/web/bern-convention/emerald-viever.
Згідно висновку експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 20.03.2024 за №973/23-22 складеного за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, земельна ділянка з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 площею 2,00 га частково знаходиться в межах гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський", згідно з картосхемою. Окрім цього, вказана земельна ділянка не використовується. Відноситься до земель сільськогосподарського призначення. Також, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 площею 2,00 га частково сформована без врахування меж природно-заповідного фонду (гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський"). Окрім того, експертом встановлено, що відповідна земельна ділянка частково знаходиться в межах об"єкту Смарагдової мережі Європи "Seretskyi" площею 6489 га ("Серетський" UA 0000189).
Факт перебування меж земельної ділянки з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 площею 2,00 га в межах гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський" підтверджено листом ДП "Центр державного земельного кадастру" від 01.11.2023 за №3/2639.
За інформацією Управління екології та природних ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації (лист від 25.11.2024 за № 05.1/2219) – здійснено інвентаризацію частини земель природно-заповідного фонду в межах гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський", а саме: проінвентаризовано раніше несформовані земельні ділянки. Управлінням наголошено, що технічна документація щодо інвентаризації земель природнозаповідного фонду та іншого природоохоронного призначення у межах гідрологічного заказника "Серетський" не відповідає матеріалам створення заказника. Окрім цього, повторно підтверджено, що спірна земельна ділянка згідно із матеріалами створення гідрологічного заказника "Серетський" розташована у межах території заказника та належить до природно-заповідного фонду України.
Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області у листі від 27.11.2024 № 10-19-0.51-5014/2-24 вказало, що у ДЗК не внесено інформацію стосовно цілісного об`єкта – гідрологічного заказника "Серетський", документація із землеустрою щодо його меж відсутня у фонді документації Головного управління.
Як стверджує прокурор, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області за відсутності повноважень та визначених законом правових підстав, здійснило зміну цільового призначення земель природно-заповідного фонду.
Внаслідок вчинення вказаних дій держава в особі уповноважених органів у сфері охорони навколишнього природного середовища позбавлена у повній мірі виконувати повноваження власника відповідної земельної ділянки природно-заповідного фонду, яка є об"єктом підвищеного захисту зі спеціальним режимом використання, спеціальною процедурою надання та розташована на території гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський".
Такі дії щодо реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно призвели до незаконної зміни цільового призначення земель та безпідставного виведення вказаних земель із земель природно-заповідного фонду, які відповідно до ст. ст. 150, 164 Земельного кодексу України перебувають під особливою охороною.
Постановою Ради Міністрів Української РСР від 25.02.1980 № 132 "Про доповнення переліку державних заказників Української РСР" створено державний заказник "Серетський" (місце знаходження: Тернопільський район, с. Верхній Іванів, Зборівський район, с. Чернихів, коротка характеристика державного заказника: система боліт на р. Серет у верхів`ї Тернопільського водосховища, яка є регулятором його водного режиму, притулком і місцем розмноження багатьох видів водоплавних і болотних птахів. Підприємства, організації заказника (га), установи, у віданні яких знаходяться державні заказники: Тернопільський район, колгоспи: "Перше Травня", 147 га, ім. Леніна - 174 га, Зборівський район, колгоспи: "17 вересня" - 325 га, "Світанок" - 540 га).
Пунктом 2 Постанови Ради Міністрів Української РСР від 12.12.1983 № 495 "Про доповнення переліку державних заказників Української РСР" погоджено з пропозицією Тернопільського облвиконкому, погодженою з Міністерством сільського господарства УРСР і Державним комітетом УРСР по охороні природи, про часткову зміну меж Серетського державного заказника відповідно до рішення облвиконкому від 23 серпня 1982 року №425.
Згідно з рішенням облвиконкому від 23.08.1982 № 425 площу державних гідрологічних заказників замінено із 1050 га на 1056 га. Підпункт «а» пункту 2 рішення викладено у такій редакції: "Серетські болота площею 906 га в долині річки Серет та її притоки Лопушанки на території Зборівського і Тернопільського районів / колгоспи "17 вересня", "Іскра" і "Світанок" - Зборівський, "Перше травня" ім. Леніна і облрибкомбінату – Тернопільський/, при цьому виключити з Серетського гідрологічного заказника осушений масив площею 83 га, який розміщений на території колгоспу "Іскра" Зборівського району на схід від села Городище з правого боку річки Серет, взамін якого включити в Серетський гідрологічний заказник непорушений болотний масив площею 89 га, що знаходиться на території цього ж колгоспу південніше села Городище з обох боків річки "Лопушанка".
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 584 "Про зміну деяких рішень Уряду України" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про природно-заповідний фонд України" заказник затверджений як об`єкт природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.
Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 21.08.2012 № 415 затверджено Положення про гідрологічний заказник загальнодержавного значення "Серетський".
Згідно з пунктом 1.2. Положення заказник входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення й використання.
Відповідно до пункту 1.3. Положення заказник загальною площею 1192 гектара розташований у межах заплави р. Серет та р. Лопушенка від с. Плотича Тернопільського району до с. Носівці Зборівського району у віданні Івачеводолішнівської (39,5 га), Великоглибочецької (138,6 га), Плотицької (93,9 га) сільських рад, комунального підприємства "Тернопільводоканал" (0,3 га) Тернопільського району, Чернихівської (266,7 га), Малашівської (501,9 га), Городищевської (64,04 га), Кобзарівської (62,1 га) сільських рад, приватного підприємця Бігуна Богдана Констянтиновича (24,96 га) Зборівського району Тернопільської області (Землекористувачі).
Наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 20.07.2021 № 493 затверджено оновлене Положення про гідрологічний заказник загальнодержавного значення "Серетський".
Згідно п. 1.2. Положення заказник входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення й використання.
Відповідно до п. 1.3. Положення Заказник, загальною площею 1192 гектара, розташований у межах заплави р. Секрет та р. Лопушенка від с. Плотича Тернопільського району до с. Носівці Тернопільської області, на території Білецької сільської ради (301,6 га), у тому числі 0,3 га у постійному користуванні комунального підприємства "Тернопільводоканал" та Тернопільської міської ради (890,4 га), у тому числі 24,96 га в оренді у фізичної особи - підприємця Бігуна Богдана Костянтиновича, які здійснюють свої повноваження та діяльність на території Заказника згідно з цим Положенням.
Територія Заказника розташована у межах об`єкту Смарагдової Мережі Європи – "Seretskyi" площею 6489 га ("Серетський", UA 0000189).
Пунктом 1.4. Положення зазначено, що земельна ділянка, якій надано статус Заказника, не вилучаються у власників або користувачів.
Згідно п. 1.5. Положення землекористувачі на території Заказника у своїй діяльності керуються Конституцією України, Законами України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про природно-заповідний фонд України", іншими законодавчими і нормативно-правовими актами та цим Положенням, забезпечують і несуть відповідальність за належний стан та додержання встановленого режиму території Заказника.
Відповідно до п. 1.6. Положення межі Заказника встановлюються в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. До встановлення меж Заказника у натурі його межі визначаються відповідно до Проєкту створення Заказника.
Розділом 2 Положення визначено мету створення і завдання Заказника.
Згідно з п. 2.1. Положення Заказник створено з метою збереження у природному стані водно-болотних масивів лісостепової торфоболотної області, які є регулятором водного режиму р. Серет, мають виключне значення у відновленні та підтриманні рівня підземних вод, у межах яких підтримуються умови для існування типових та унікальних рослинних угрупувань, популяцій рідкісних видів рослин, занесених до Червоної книги України, та Європейського Червоного списку, місць розмноження, скіпчення і проживання рідкісних видів тварин, що знаходяться під загрозою зникнення, нересту і розведення риби.
Відповідно до п.2.2. Положення основними завданнями Заказника є :
- створення умов для збереження у природному стані ділянки водно-болотних угідь у заплаві р. Серет та р. Лопушанка, які є регулятором водного режиму рік та рівня ґрунтованих вод прилеглих територій;
- відновлення та підтримання рівня підземних вод, які важливі для формування Горішньоівачівського водозабору, що є джерелом централізованого водопостачання міста Тернополя питною водою, забезпечення промисловості міста Тернополя технічною водою;
- підтримання умов проживання, концентрації під час міграцій, відтворення чисельності орнітологічного комплексу, у тому числі відтворення чисельності луня польового (Circus cyaneus), вівсянки чорноголової (Emberiza malanocephala), сорокупуда сірого (Lambrus viridis), горностая (Mustela erminea) – видів, занесених до Червоної книги України;
- збереження середовища існування пальчатокорінника травневого (Dactylorhiza majalis (Reichenb) p. F Hunt et Summerhayes), коручки болотної (Epipactis palustris (L.) Crantz.), молодильника озерного (Isoetes Lacustris L.), товстянки звичайної (Pinguicula vulgaris L.), пальчатокоріника Фукса (Dactilorhiza cordigera (Fries), меч-трави болотної (Cladium mariscus (L.)Pohl ) – видів, занесених до Червоної книги України, іншої типової водно-болотної рослинності для західного лісостепу;
- охорона місць нересту, нагулу чи зимівлі місцевих видів риб з невеликими популяціями-яльця (Leuciscus Leuciscus), в`язя (Leuciscus idus), coма (Silurus glanis), а також карася золотого, коропа, окуня, плітки, інших, що мають визначальне місце для підтримання їх популяцій;
- здійснення науково-дослідних робіт з метою розробки заходів по збереженню водно-болотних угідь, їх раціональному використанню в умовах антропогенного впливу, що посилюється;
- підтримання загального екологічного балансу в регіоні;
- поширення екологічних знань серед населення тощо.
Розділом 2 Положення визначено Режим Території.
Згідно з п. 3.1. Положення відповідно до Закону України "Про природно-заповідний фонд України" на території Заказника забороняється будь-яка діяльність, що суперечить меті та завданням Заказника, передбаченим цим Положенням, і загрожує збереженню природного комплексу (наведено перелік видів діяльності).
Відповідно до п.5.1. Положення зміна меж, категорії та скасування статусу Заказника проводиться відповідно до законодавства.
Згідно з листом Управління екології та природних ресурсів Тернопільської обласної військової адміністрації від 23.08.2023 за №05.1/1345 вбачається, що відповідно до статті 186 Земельного кодексу України проекти землеустрою щодо організації та встановлення меж заказника від Тернопільської міської ради Тернопільського району на погодження до управління не надходили. Інформація стосовно укладених договорів Тернопільською міською радою на виконання робіт з розроблення землевпорядної документації в управлінні відсутня.
Зі змісту листа Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" за № 3/2639 від 01.11.2023 вбачається, що в інформаційному шарі "Природно-заповідний фонд" містяться дані, внесенні на підставі матеріалів Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, які були отримані Центром ДЗК від Держгеокадастру листами від 15.06.2021 №5-28397/0/1-21 та від 16.06.2021 №24-28-0.211-7240/2-21.
Відповідно до схеми розташування гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський" та земельних ділянок зареєстрованих у Державному земельному кадастрі, слідує що земельна ділянка з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 розташована у межах гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський" на картографічній основі Державного земельного кадастру.
Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області у листі від 13.08.2024 за № 10-19-0.2112-3395/2-24 зазначило, що земельна ділянка із кадастровим номером 6122689500:01:0101:1806 площею 36,6938 га (відомості в ДЗК внесено 23.10.2013) поділена на 13 земельних ділянок, у тому числі й на земельну ділянку із кадастровим номером 612689500:01:001:0266 площею 7,9994 га (відомості в ДЗК внесено 03.10.2018), яка в подальшому поділена на 4 земельних ділянки, у тому числі й на земельну ділянку із кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 (відомості до ДЗК внесено 27.05.2020) на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 . Також, зазначено, що земельні ділянки із кадастровими номерами 6122689500:01:0101:1806 площею 36,6938 га та 612689500:01:001:0266 площею 7,9994 га на даний час скасовано (перенесені до архівного шару на підставі підпункту 1 пункту 114 Порядку ведення ДЗК, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 № 1051).
З листа ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області від 25.07.2024 № 10-19-0.211-3150/2-24 вбачається, що технічні документації щодо поділу земельних ділянок із кадастровими номерами 6122689500:01:001:0266 та 6122689500:01:0101:1806 розробляло ДП "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" та ПП "Геоцентр".
Натомість, ДП "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" проінформував, що ним не здійснювалась розробка технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок із кадастровими номерами 612689500:01:001:0266 та 6122689500:01:0101:1806, а тому будь-які відомості щодо технічної документації відсутні, про що свідчить лист від 09.08.2024.
ПП "Геоцентр" листами №8 від 11.09.2024 та №10 від 14.11.2024 повідомив, що ним не розроблявся проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 6122689500:01:001:0266.
Так, 11.02.2020 на підставі рішення Тернопільської міської ради № 7/41/160 від 06.12.2019 зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку із кадастровим номером 612689500:01:001:0266 за Тернопільською міською радою.
В подальшому, ДП "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" розроблено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, розташованого за межами населеного пункту на території Чернихівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області.
27.05.2020 на підставі вказаної документації із землеустрою до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельну ділянку із кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 та відкрито поземельну книгу. Зокрема, внесено відомості про категорію земель "землі сільськогосподарського призначення", вид використання земельних ділянок в межах певної категорії "землі запасу", код цільового призначення "16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), форма власності "інформація відсутня".
Одночасно, 27.05.2020 державним реєстратором відділу у Зборівському районі ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області проведено державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером 6122689500:01:001:1983, площею 2,00 га.
Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 площею 2, 00 га до цього часу не зареєстровано право власності.
Рішення про затвердження вказаного проєкту землеустрою жодним органом державної влади чи місцевого самоврядування не приймалось.
Як стверджує прокурор, Кабінетом Міністрів рішень про погодження зміни цільового призначення, зміни меж та передачу земельної ділянки з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 не приймалося про, що свідчить лист Секретаріату Кабінету Міністрів України від 30.10.2023 за № 9795-23.
Прокуратура вважає, що при формуванні земельної ділянки з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 порушено вимоги Земельного кодексу України та Закону України "Про землеустрій".
Таким чином, державна реєстрація земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 площею 2,00 га, що віднесена до земель запасу підлягає скасуванню.
Окрім того, прокуратурою зазначено, 11.02.2020 Тернопільською міською радою зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку із кадастровим номером 612689500:01:001:0266. Водночас, частина земельної ділянка із кадастровим номером 612689500:01:001:0266, поділ якої здійснено у тому числі на земельну ділянку із кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 розташована у межах гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський". Незважаючи на поділ земельної ділянки із кадастровим номером 612689500:01:001:0266, перехід права власності на поділену (спірну) земельну ділянку не відбувся, фактичним володільцем частини території природнозаповідного фонду – гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський" в межах земельної ділянки із кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 є саме Тернопільська міська рада, за якою в ДРРП зареєстровано право власності на поділену земельну ділянку. Вказане створює перешкоди належному власнику та розпоряднику – Тернопільській обласній державній адміністрації, яка набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації у володінні та розпорядженні землями природно-заповідного фонду загально-державного значення.
Прокурор зазначив, що запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права комунальної власності на об`єкт з обмеженою оборотоздатністю за територіальною громадою, яка протиправно його набула у комунальну власність, є перешкодою для реалізації державою речових прав на зазначений об`єкт.
Прокурор вважає, що скасування державної реєстрації права власності Тернопільської міської ради на нерухоме майно – земельну ділянку з кадастровим номером 612689500:01:001:0266, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2031237761226, - призведе до повернення спірного нерухомого майна, у стан, що існував до реєстрації права власності за міською радою.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким:
Відповідно до пункту "г" частини 1 статті 150 Земельного кодексу України до особливо цінних земель відносяться землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення.
Згідно зі статтею 43 Земельного кодексу України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Статтею 44 Земельного кодексу України встановлено, що до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).
Статтею 45 Земельного кодексу України передбачено, що землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.
Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів визначає Закон України "Про природно-заповідний фонд".
У преамбулі Закону України "Про природно-заповідний фонд" зазначено, що природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та об`єкти яких мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища. У зв`язку із цим законодавством України природно-заповідний фонд охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення і використання. Україна розглядає цей фонд як складову частину світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною.
За змістом статті 3 Закону України "Про природно-заповідний фонд" до природно-заповідного фонду України належать природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища. Заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва залежно від їх екологічної і наукової, історико-культурної цінності можуть бути загальнодержавного або місцевого значення. Залежно від походження, інших особливостей природних комплексів та об`єктів, що оголошуються заказниками чи пам`ятками природи, мети і необхідного режиму охорони: заказники поділяються на ландшафтні, лісові, ботанічні, загальнозоологічні, орнітологічні, ентомологічні, іхтіологічні, гідрологічні, загальногеологічні, палеонтологічні та карстово-спелеологічні.
Статтею 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд" встановлено, що землі природно-заповідного фонду – це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.
На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням. Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. На використання земельної ділянки або її частини в межах природно-заповідного фонду може бути встановлено обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором. Обмеження (обтяження) підлягає державній реєстрації і діє протягом строку, встановленого законом або договором. Завдані внаслідок обмеження (обтяження) у землекористуванні втрати відшкодовуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 25 Закону України "Про природно-заповідний фонд" заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів. Оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.
Згідно зі статтею 26 Закону України "Про природно-заповідний фонд" на території заказника обмежується або забороняється мисливство та діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник. Господарська, наукова та інша діяльність, що не суперечить цілям і завданням заказника, проводиться з додержанням загальних вимог щодо охорони навколишнього природного середовища. Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.
Рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення, а також про встановлення, скасування та зміну охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого та загальнодержавного значення приймаються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами. Території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання (стаття 53 Закону України "Про природно-заповідний фонд України").
Відповідно до статті 54 "Про природно-заповідний фонд України" зміна меж, категорії та скасування статусу територій та об`єктів природно-заповідного фонду проводиться відповідно до статей 51-53 цього Закону за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, на підставі відповідного експертного висновку.
Постановою Ради Міністрів Української РСР від 25.02.1980 № 132 "Про доповнення переліку державних заказників Української РСР" створено державний заказник "Серетський" (місце знаходження: Тернопільський район, с. Верхній Іванів, Зборівський район, с. Чернихів, коротка характеристика державного заказника: система боліт на р. Серет у верхів`ї Тернопільського водосховища, яка є регулятором його водного режиму, притулком і місцем розмноження багатьох видів водоплавних і болотних птахів. Підприємства, організації заказника (га), установи, у віданні яких знаходяться державні заказники: Тернопільський район, колгоспи: "Перше Травня", 147 га, ім. Леніна - 174 га, Зборівський район, колгоспи: "17 вересня" - 325 га, "Світанок" - 540 га).
Пунктом 2 Постанови Ради Міністрів Української РСР від 12.12.1983 № 495 "Про доповнення переліку державних заказників Української РСР" погоджено з пропозицією Тернопільського облвиконкому, погодженою з Міністерством сільського господарства УРСР і Державним комітетом УРСР по охороні природи, про часткову зміну меж Серетського державного заказника відповідно до рішення облвиконкому від 23 серпня 1982 року №425.
Згідно з рішенням облвиконкому від 23.08.1982 № 425 площу державних гідрологічних заказників замінено із 1050 га на 1056 га. Підпункт «а» пункту 2 рішення викладено у такій редакції: "Серетські болота площею 906 га в долині річки Серет та її притоки Лопушанки на території Зборівського і Тернопільського районів / колгоспи "17 вересня", "Іскра" і "Світанок" - Зборівський, "Перше травня" ім. Леніна і облрибкомбінату – Тернопільський/, при цьому виключити з Серетського гідрологічного заказника осушений масив площею 83 га, який розміщений на території колгоспу "Іскра" Зборівського району на схід від села Городище з правого боку річки Серет, взамін якого включити в Серетський гідрологічний заказник непорушений болотний масив площею 89 га, що знаходиться на території цього ж колгоспу південніше села Городище з обох боків річки "Лопушанка".
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 584 "Про зміну деяких рішень Уряду України" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про природно-заповідний фонд України" заказник затверджений як об`єкт природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.
Таким чином, у відповідності до вимог ст. 20 Земельного кодексу України доказом прийняття уповноваженим органом рішення щодо віднесення земель в межах заказника до земель категорії природно-заповідного фонду є постанова Ради Міністрів Української РСР від 25.02.1980 № 132 з подальшими змінами, внесеними постановою Ради Міністрів Української РСР від 12.12.1983 № 495 та постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 584.
Отже, з 25.02.1980 територіям, які включено до складу гідрологічного заказника загально-державного значення "Серетський" надано статус земель природно-заповідного фонду та віднесено до земель природно-заповідного фонду в силу прямої вказівки закону.
Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 21.08.2012 № 415 затверджено Положення про гідрологічний заказник загальнодержавного значення "Серетський".
При цьому, межі гідрологічного заказника загальнодержавного значення “Серетський” не визначено в натурі і проведено інвентаризацію окремих земель, що увійшли до складу території гідрологічного заказника “Серетський” згідно з матеріалами/проєктом створення цього заказника за технічною документацією із землеустрою щодо інвентаризації земель, а не проєкту землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення.
Водночас у постанові Верховного Суду від 25.02.2026 року у справі № 921/16/23 у пункті 4.17 зазначено: «Суди встановили також те, що затверджені у жовтні 2024 року розпорядженнями Тернопільської ОДА (ОВА) чотири технічні документації із землеустрою щодо інвентаризації земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення державної власності стосуються формування на підставі них несформованих раніше земельних ділянок природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, тобто тих, які раніше не були сформовані. Наявність окремих чотирьох таких технічних документацій зумовлена тим, що Гідрологічний заказник загальнодержавного значення "Серетський" розташований на території декількох адміністративно-територіальних одиниць в межах Тернопільської міської територіальної громади та структурою індексних кадастрових карт (планів). Тому відомості про ці земельні ділянки природно-заповідного фонду внесені окремо, в залежності від їх приналежності до певної адміністративно-територіальної одиниці».
Стосовно доводів апелянтів щодо інвентаризації земель природно-заповідного фонду, то суд враховує, що у постанові від 07.10.2020 у справі № 910/2323/18 Верховний Суд вказав, що незалежно від завершення процедури встановлення меж об`єкта природно-заповідного фонду в натурі, цільове призначення відповідних територій як земель природно-заповідного фонду є незмінним.

Як було зазначено вище, 11.02.2020 на підставі рішення Тернопільської міської ради № 7/41/160 від 06.12.2019 зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку із кадастровим номером 612689500:01:001:0266 за Тернопільською міською радою.
В подальшому, ДП "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" розроблено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, розташованого за межами населеного пункту на території Чернихівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області.
27.05.2020 на підставі вказаної документації із землеустрою до Державного земельного кадастру внесено відомості про земельну ділянку із кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 та відкрито поземельну книгу. Зокрема, внесено відомості про категорію земель "землі сільськогосподарського призначення", вид використання земельних ділянок в межах певної категорії "землі запасу", код цільового призначення "16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність бо користування громадянам чи юридичним особам), форма власності "інформація відсутня".
Одночасно, 27.05.2020 державним реєстратором відділу у Зборівському районі ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області проведено державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером 6122689500:01:001:1983, площею 2,00 га.
Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 площею 2, 00 га до цього часу не зареєстровано право власності.
Рішення про затвердження вказаного проєкту землеустрою жодним органом державної влади чи місцевого самоврядування не приймалось.
Відповідно до ч. ч. 4, 8 статті 122 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття спірного наказу) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадку, передбаченому абзацом другим частини другої статті 149 цього Кодексу.
Частиною 9 статті 149 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття спірного наказу) визначено, що Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення та суб`єктів господарювання залізничного транспорту загального користування у зв`язку з їх реорганізацією шляхом злиття під час утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", крім випадків, визначених частинами п`ятою восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.
Отже, вилучати земельні ділянки державної власності природоохоронного призначення до 27.05.2021 мав право виключно Кабінет Міністрів України.
Стаття 83 Земельного кодексу України зазначає, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю (ч.1). У комунальній власності перебувають землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону (ч.2). Територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі передачі їм земель державної власності (ч.5).
Пунктом 24 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад
Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.
З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.
Таким чином, лише за погодженням Кабінету Міністрів України та згідно статті 20 Земельного кодексу України можлива зміна цільового призначення земельних ділянок природно-заповідного призначення.
Отже, згідно з частиною першою статті 20, частиною п`ятою статті 122, частиною шостою статті 149 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття спірних розпоряджень та наказу) Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області не було наділене повноваженнями щодо розпорядження, вилучення та зміни цільового призначення земель природно-заповідного фонду державної власності на землі сільськогосподарського призначення.
Аналогічна правова позиція підтверджена постановою Верховного Суду у постанові від 25 лютого 2026 року у справі № 921/16/23, де у пунктах 4.36-4-38 зазначено: « Вирішуючи питання про передачу спірної у даній справі земельної ділянки до земель комунальної власності Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області виходило із того, що відомості про обтяження речових прав на цю земельну ділянку відсутні. Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону України “Про природно-заповідний фонд України” до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Отже, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області передаючи земельну ділянку у комунальну власність діяло не у відповідності до положень вказаного Закону, та не маючи повноважень розпоряджатися земельною ділянкою від імені власника прийняло відповідний наказ та підписало акт прийому-передачі земельної ділянки».
Згідно з частиною 5 статті 122 Земельного кодексу України визначено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.
Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.
Пунктом 3 статті 16 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" передбачено, що місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за використанням та охороною лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.
Як передбачено пунктом 11 частини 1 статті 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", місцева державна адміністрація погоджує документацію із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України "Про землеустрій", щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Відповідно до частини 5 статті 28 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
Пунктом «а» частини 2 статті 20-4 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що до компетенції обласної державної адміністрації належить забезпечення реалізації державної політики у сфері заповідної справи, формування, збереження та використання екологічної мережі, здійснення управління та регулювання у сфері охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду України на відповідній території.
Статтею 150 Земельного кодексу України встановлено, що землі природно-заповідного фонду відносяться до особливо-цінних земель, припинення права постійного користування на які з підстави добровільної відмови від користування ними або шляхом їх вилучення здійснюється за погодженням з Верховною Радою України.
З аналізу норм законодавства вбачається, що землі природо-заповідного фонду гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський" належать до державної власності та перебувають у розпорядженні Тернопільської обласної державної адміністрації.
Відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №68/200 "Про утворення військових адміністрацій" для здійснення керівництва у сфері забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку утворено Тернопільську обласну військову адміністрацію.
Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, Тернопільська обласна державна адміністрація, що набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації є розпорядником земель державної власності, які за цільовим призначенням є землями природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.
26.04.2021 Тернопільська обласна державна адміністрація, що набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації листом № 03-4501/16 повідомила, що земельна ділянка з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 розташована в межах гідрологічного заказника загальнодержавного "Серетський", а також, що з часу оголошення заказника та зміни його меж у 1983 році інших рішень щодо зміни його меж не приймалося.
Як встановлено судами, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.11.2024 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 612689500:01:001:0266 на даний час перебуває у власності Тернопільської міської ради.
Право комунальної власності за Тернопільської міською радою зареєстровано 11.02.2020. 
Тобто, фактично за Тернопільською міською радою 11.02.2020 зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку із кадастровим номером 612689500:01:001:0266, яку поділено на 4 земельних ділянки, у тому числі й на земельну ділянку із кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 . 
Водночас наявними матеріалами у цій справі підтверджено, що частина земельної ділянка із кадастровим номером 612689500:01:001:0266, поділ якої здійснено у тому числі на земельну ділянку із кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 розташована у межах гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський".
Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Згідно з частиною 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Частинами 5 та 6 ст. 79-1 Земельного кодексу України встановлено, що формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування (ч. 7 ст. 79-1 ЗК України).
Частинами дев` ятою та десятою статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що земельна ділянка може бути об` єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
Статтею 1 Закону України «Про землеустрій» встановлено, що проект землеустрою – це сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; технічна документація із землеустрою – сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування. 
Стаття 56 Закону України «Про землеустрій» визначила, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок.
Отже, підставою для формування земельних ділянок шляхом поділу та об` єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення, є технічна документація із землеустрою щодо поділу та об` єднання земельних ділянок.
У матеріалах справи наявний лист ДП «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в якому зазначено, що ним не здійснювалась розробка технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок 612689500:01:001:0266 та 6122689500:01:0101:1806, а тому будь-які відомості щодо технічної документації відсутні та аналогічний лист ПП «Геоцентр». 
З вищенаведеного та враховуючи обставини справи, вбачається, що при формуванні земельної ділянки з кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 порушено вимоги Земельного кодексу України та Закону України «Про землеустрій».

За змістом статті 317 ЦК України лише власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливає місцезнаходження майна.
Згідно статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Вирішуючи питання про передачу спірної у даній справі земельної ділянки до земель комунальної власності Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області виходило із того, що відомості про обтяження речових прав на цю земельну ділянку відсутні.
Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Отже, Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області передаючи земельну ділянку у комунальну власність діяло не у відповідності до положень вказаного Закону, та не маючи повноважень розпоряджатися земельною ділянкою від імені власника прийняло відповідний наказ та підписало акт прийому-передачі земельної ділянки.
Згідно з частиною 1, 2 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Так, судова палата для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення у справі № 922/82/20, у постанові від 18.09.2025 зазначила про те, що законодавець у частині 1 статті 321 Цивільного кодексу України закріпив норму, відповідно до якої право власності є непорушним. Непорушність права власності є конституційним принципом, закріпленим у статті 41 Основного Закону, а також в статтях 39, 326 Цивільного кодексу України, в положеннях статті 1 Першого протоколу до Конвенції.
Зміст права власності розкриває стаття 317 Цивільного кодексу України, відповідно до якої власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Тобто зміст права власності становить "тріаду" повноважень, а саме: право володіння "jus possidendi", право користування "jus utendi" і право розпорядження "jus abutendi".
Право володіння – це правомочність власника, яка полягає в тому, що власник має право фактично володіти своєю річчю, тобто реальну можливість здійснення безпосереднього володарювання над нею. Цю правомочність власник може здійснювати не лише одноособово, а й передавати право володіння іншим особам, зберігаючи при цьому право власності на річ. Право користування полягає в тому, що власник має право вилучити з речі її корисні якості, одержувати доходи і прирощення від неї. Власник вправі відступити право користування іншим особам, зберігаючи за собою право власності. Право розпорядження - в тому, що власник може визначити правову долю речі, тобто відчужувати усіма дозволеними способами на користь інших осіб тощо. Здійснення права розпорядження річчю не повинне суперечити закону. Здійснення цієї правомочності власник може передати іншим особам.
Отже, право власності – це основне речове право, зміст якого складають повноваження (права) власника щодо володіння, користування і розпорядження належним йому майном, і таке право належить також державі. Тобто державі як власнику майна належить повноваження щодо володіння, користування та розпорядження належним їй майном, яке вона здійснює через відповідний уповноважений орган. У випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими її учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Держава в особі відповідного органу як власник відповідного майна вправі приймати рішення щодо такого майна, а отже, і здійснювати захист свого права власності у випадку його порушення. Обмеження такого права на захист є недопустимим.
За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Перелік способів захисту, визначений у частині 2 статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини 2 вказаної статті).
За положенням частин 1 та 2 статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Частиною 1 статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Право власності, інші речові права, похідні від права власності, зокрема право оренди, на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (стаття 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
Статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено порядок проведення державної реєстрації прав, зокрема перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державна реєстрація прав на земельну ділянку проводиться виключно за наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про зареєстровану земельну ділянку.
За результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав (стаття 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
Частиною 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. 
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором.
Відповідно до висновків, сформульованих у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13 державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має (пункт 6.30).
Слід зазначити, що відповідні рішення органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів на підставі, яких сформовано та зареєстровано земельні ділянки з кадастровим номером 6122689500:01:0101:1806 площею 36,6938 га та з кадастровим номером 612689500:01:001:0266 площею 7,9994 га (яка поділена на 4 земельних ділянок), а саме наказ Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 19-4762/14-19-СГ від 29.10.2019 та рішення Тернопільської міської ради №7/14/160 від 06.12.2019 вичерпали свою дію фактом їх виконання.
Суд вказує, що незважаючи на державну реєстрацію права комунальної власності на спірну у цій справі земельну ділянку, володіння та розпорядження нею держава як власник не втратила, тому апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції правомірно розглядав позовні вимоги у цій справі за правилами негаторного позову на підставі статті 391 ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що зайняття земельної ділянки природно-заповідного фонду з порушенням Земельного кодексу України та Закону України "Про природно-заповідний фонд України" потрібно розглядати як порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади, що не пов`язане з позбавленням власника володіння відповідною земельною ділянкою, навіть якщо інша особа зареєструвала її право приватної власності на цю ділянку.
Такий підхід не суперечить висновку Великої Палати Верховного Суду, сформульованому щодо земельних ділянок водного, природо-заповідного та іншого природоохоронного фонду у постановах від 22.05.2018 у справі № 469/1203/15-ц (провадження № 14-95цс18); від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18, пункт 70); від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18, пункт 80); від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (провадження № 14-364цс19, пункт 96); від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14-ц (провадження № 14-740цс19, пункт 45), від 20.06.2023 у справі №554/10517/16-ц.
Враховуючи те, що земельна ділянка з кадастровим номером 612689500:01:001:0266 передана з державної власності у комунальну поза волею належного власника – Тернопільської обласної державної адміністрації, то належним способом відновлення порушеного законного права є припинення незаконно набутого речового права на спірний об`єкт нерухомого майна .
Таким чином, запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права комунальної власності на об`єкт з обмеженою оборотоздатністю за територіальною громадою, яка протиправно його набула у комунальну власність, є перешкодою для реалізації державою речових прав на зазначений об`єкт.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що скасування державної реєстрації права власності Тернопільської міської ради на нерухоме майно – земельну ділянку з кадастровим номером 6122689500:01:001:0266 призведе до повернення спірного нерухомого майна, у стан, що існував до реєстрації права власності за міською радою, що узгоджується з приписами ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Водночас, суд наголошує, що незважаючи на поділ земельної ділянки із кадастровим номером 612689500:01:001:0266, враховуючи те, що перехід права власності на поділену (спірну) земельну ділянку не відбувся, фактичним володільцем частини території природно-заповідного фонду – гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський" в межах земельної ділянки із кадастровим номером 6122689500:01:001:1983 є саме Тернопільська міська рада, за якою в Державному реєстрі речових прав зареєстровано право власності. Вказаний факт створює перешкоди належному власнику та розпоряднику – Тернопільській обласній державній адміністрації, яка набула статусу Тернопільської обласної військової адміністрації у володінні та розпорядженні землями природно - заповідного фонду загальнодержавного значення.
На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою природно-заповідного фонду, шляхом визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер 6122689500:01:001:1983 у Державному земельному кадастрі та про усунення перешкод власнику - державі в особі Тернопільської обласної державної адміністрації у користуванні та розпорядженні частиною території природно-заповідного фонду – гідрологічного заказника загальнодержавного значення "Серетський" шляхом скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права власності Тернопільської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером 6122689500:01:001:0266, припинивши право комунальної власності на вказану земельну ділянку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2031237761226) підлягають до задоволення.
Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг.
Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2025 у справі № 921/346/24 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційних скаргах доводи скаржників необґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.
Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України), тому сплачений апелянтами судовий збір за подання апеляційних скарг слід залишити за ними.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
УХВАЛИВ:
1. Апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області б/н від 02.02.2026 (вх. суду від 02.02.2026 № 01-05/297/26) та Тернопільської міської ради № 37/01 від 06.02.2026 (вх. суду від 09.02.2026 № 01-05/357/26)– залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2025 у справі № 921/346/24 – залишити без змін.
3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції – покласти на скаржників.
4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.
Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець