Справа №345/4413/26 
Провадження № 2-о/345/157/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30.07.2026 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Мельник І.Я., заявниці ОСОБА_1 , представника заявниці ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданою її представником ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -
в с т а н о в и в:
Представник заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , посилаючись на те, що останній систематично вчиняє щодо заявниці домашнє насильство, яке проявляється у психологічному тиску, погрозах, переслідуванні, образах, а також окремих випадках застосування фізичної сили, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а також щодо нього раніше застосовувалися термінові заборонні та обмежувальний приписи. Зазначала, що поведінка ОСОБА_3 створює реальну загрозу життю, здоров`ю та безпеці заявниці і її дітей, у зв`язку з чим просила видати стосовно нього обмежувальний припис строком на шість місяців із застосуванням передбачених законом обмежень.
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили заяву про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 задовольнити з підстав, викладених у заяві.
Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень щодо заявлених вимог до суду не подавав.
Суд, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Відповідно до ст. 1 вказаного вище закону, домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства,що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв,мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на батьків і дітей.
В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника.
Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
За п. 9 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
З огляду на викладене, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві (постанова Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 607/10122/19).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 раніше перебували у фактичних сімейних відносинах, у них є спільна неповнолітня дитина. Після припинення спільного проживання між сторонами виникли конфліктні відносини, у зв`язку з чим заявниця звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , посилаючись на вчинення ним щодо неї домашнього насильства.
Судом встановлено, що випадки протиправної поведінки ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 мали систематичний характер. Так, у 2024 році щодо ОСОБА_3 вже застосовувався спеціальний захід у сфері запобігання та протидії домашньому насильству. Зокрема, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 липня 2024 року у справі № 345/4185/24 відносно ОСОБА_3 було винесено обмежувальний припис, яким йому було заборонено наближатися до ОСОБА_1 .
Крім того, судом встановлено, що за результатами неодноразових звернень ОСОБА_1 до органів Національної поліції ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що починаючи з листопада 2025 року ОСОБА_3 знову почав вчиняти щодо ОСОБА_1 дії, які мають ознаки домашнього насильства психологічного та фізичного характеру. Зокрема, він провокував сварки, поводився агресивно, висловлював погрози, ображав заявницю, використовував нецензурну лайку, здійснював психологічний тиск та застосовував фізичну силу. За поясненнями заявниці, агресивна поведінка ОСОБА_3 особливо проявлялася після вживання ним алкогольних напоїв, коли він втрачав контроль над своїми діями.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю п`яти дітей та проживає разом із ними за адресою: АДРЕСА_1 . Заявниця зазначала, що через поведінку ОСОБА_3 вона та її діти не почуваються безпечно у власному житлі.
Також судом встановлено, що ОСОБА_3 неодноразово приходив до місця проживання заявниці без її згоди, вчиняв конфлікти, кричав, стукав у двері квартири, чим порушував спокій заявниці та її дітей. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що раніше мав місце факт пошкодження ОСОБА_3 вхідних дверей до житла заявниці шляхом їх виламування.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 також неодноразово переслідував заявницю та її дітей поза межами житла, чатував на них на вулиці, підходив до них, кричав, ображав та принижував ОСОБА_1 у присутності дітей. Такі дії негативно впливали на психологічний стан дітей, зокрема спільна дитина сторін боялася батька через його агресивну поведінку щодо матері та дітей.
Особливу увагу суд звертає на події, які мали місце 10 липня 2026 року. Судом встановлено, що цього дня ОСОБА_3 , скориставшись відчиненим вікном, проник до квартири ОСОБА_1 без її дозволу. Заявниця прокинулася від того, що ОСОБА_3 знаходився у її кімнаті та сидів на її ліжку. Вказана подія стала підставою для звернення заявниці до органів поліції.
За результатами реагування працівниками поліції 10 липня 2026 року щодо ОСОБА_3 було винесено чотири термінові заборонні приписи строком на 10 діб у зв`язку із вчиненням ним психологічного насильства.
Так, відповідно до термінового заборонного припису серії ЕТ №111912 від 10 липня 2026 року, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було застосовано терміновий заборонний припис строком на 10 діб за фактом вчинення психологічного насильства щодо ОСОБА_1 10 липня 2026 року о 14 годині 05 хвилин у АДРЕСА_2 .
Відповідно до термінового заборонного припису серії ЕТ №111913 від 10 липня 2026 року щодо ОСОБА_3 було застосовано терміновий заборонний припис строком на 10 діб за фактом вчинення психологічного насильства щодо дитини заявниці – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мало місце 10 липня 2026 року о 14 годині 05 хвилин у АДРЕСА_2 .
Відповідно до термінового заборонного припису серії ЕТ №111914 від 10 липня 2026 року щодо ОСОБА_3 було застосовано терміновий заборонний припис строком на 10 діб за фактом вчинення психологічного насильства щодо дитини заявниці – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мало місце 10 липня 2026 року о 14 годині 05 хвилин у АДРЕСА_2 .
Відповідно до термінового заборонного припису серії ЕТ №111915 від 10 липня 2026 року щодо ОСОБА_3 було застосовано терміновий заборонний припис строком на 10 діб за фактом вчинення психологічного насильства щодо дитини заявниці – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що мало місце 10 липня 2026 року о 14 годині 05 хвилин у АДРЕСА_2 .
Крім того, судом встановлено, що щодо ОСОБА_3 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області розглядається справа №345/4181/26 за фактом домашнього насильства та невиконання термінового заборонного припису, у якій ОСОБА_1 є потерпілою особою.
Таким чином, дослідженими судом доказами підтверджується, що між сторонами існують тривалі конфліктні відносини, а поведінка ОСОБА_3 щодо заявниці та її дітей характеризується систематичністю, повторністю та наявністю ознак психологічного і фізичного насильства. Встановлені обставини свідчать про наявність ризику продовження або повторного вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_1 та її дітей.
Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. З урахуванням обставин справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що встановлення відповідних обмежень запобігатиме вчиненню ОСОБА_3 домашнього насильства, а строк видачі припису слід визначити на шість місяців.
У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263 265, 350-1-350-8 Цивільного процесуального кодексу України, -
у х в а л и в:
Заяву ОСОБА_1 , поданою її представником ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису - задовольнити .
Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 , на строк шість місяців, яким:
заборонити ОСОБА_3 перебувати за місцем реєстрації ОСОБА_1 , а саме: у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , а також за місцем її проживання (перебування), а саме: у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 ;
заборонити ОСОБА_3 наближатися ближче ніж на 100 м. до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 та переслідувати її;
заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її в будь-який спосіб спілкуватися з нею;
заборонити ОСОБА_3 ведення листування, телефонних переговорів із ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави. 
Копію рішення направити до Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та в Калуську міську раду для взяття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 , на профілактичний облік.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст ухвали складено 04.08.2026.

Суддя: