Справа №592/10557/26 | Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шияновська Т. В.
Номер провадження 33/816/1480/26 | Суддя-доповідач Клімашевська І. В.
Категорія  130 КУпАП |

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Клімашевська І.В., в присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 , захисника - адвоката Лопаткіна О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Фомінова Р.М. на постанову судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 29 липня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-
У С Т А Н О В И Л А:
Постановою судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 29 липня 2026 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він 14.06.2026 о 23:44 в м. Суми, вул. В`ячеслава Чорновола, 19 керував т/з Volkswagen Caddy н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Alcotest та в медичному закладі відмовився; чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник Фомінов Р.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Ковпаківського районного суду м.Суми від 29 липня 2026 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Вимоги поданої апеляційної скарги апелянт обґрунтовував тим, що суд не забезпечив повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а постанова не містить належного мотивування, у ній відсутній аналіз змісту відеозаписів. Крім того, суд не навів мотивів відхилення пояснень ОСОБА_1 , який у судовому засіданні вину не визнав та просив не позбавляти його права керування транспортними засобами у зв`язку з необхідністю користування автомобілем для пересування.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що з адвокатом Фоміновим Р.М. він розірвав договір, тому не заперечує слухати справу без його участі, тим більше, що його захисником на даний час є адвокат Лопаткін О.В. Також ОСОБА_1 повідомив, що апеляційну скаргу подану ОСОБА_2 він підтримує в повному обсязі. Додатково до зазначених в апеляційній скарзі аргументів наголошував на тому, що суд першої інстанції порушив його право на захист, оскільки розглянув справу без участі захисника. Крім того, зазначив, що він не керував транспортним засобом і доказів цьому матеріали не містять; що поліцейські не роз`яснили йому процедуру проходження огляду та постійно провокували його, наполягаючи на проходженні огляду, не дивлячись на те, що він поспішав додому, оскільки вже невдовзі починалась комендантська година.
Захисник Лопаткін О.В. підтримав апеляційну скаргу свого колеги ОСОБА_2 , а також наведені в суді апеляційної інстанції доводи ОСОБА_1 . Додатково також звертав увагу на те, що поліцейські, спілкуючись з ОСОБА_1 та складаючи документи, повідомляли лише про одну ознаку сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту), хоча законодавством передбачений перелік таких ознак. Вважає, що така обставина у сукупності із іншими обставинами, про які зазначив ОСОБА_1 , є порушенням проведення огляду. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків. 
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої захисником апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення  ОСОБА_1  вказаного правопорушення суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 15.06.2026; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано, що такий огляд ОСОБА_1 не проводився; розпискою ОСОБА_3 про зобов`язання не допускати до керування ОСОБА_4 та доставку т/з до місця паркування; копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №7375525 стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП; довідкою про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 19.10.1999; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.
Апелянт зазначав, що суд першої інстанції не забезпечив повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а постанова не містить належного мотивування, що свідчить про неповноту судового розгляду. На вказане апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції в мотивувальній частині постанови описав всі докази, на які посилався при прийнятті такого рішення, проаналізував їх як окремо, так і в сукупності між собою. За таких обставин, стверджувати про неповноту судового розгляду не має підстав. Тим більше, що доводи апеляції не містять посилань на ті докази, які не було враховано під час ухвалення оскаржуваного рішення, і які б спростували висновки суду першої інстанції.
Щодо того, що суд не навів мотивів відхилення пояснень ОСОБА_1 , який у судовому засіданні просив не позбавляти його права керування транспортними засобами у зв`язку з необхідністю користування автомобілем для пересування, то слід зазначити, що оскаржувана постанова містить мотиви з посиланням на норми чинного законодавства, а також практику ЄСПЛ, про те, що санкція ст.130 КУпАП є безальтернативною і нормами КУпАП не передбачена можливість накладення більш м`якого адміністративного стягнення, ніж передбачено законом. 
Крім того, не відповідають дійсності твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, так як в оскаржуваній постанові наведено пояснення, які ОСОБА_1 надавав в суді першої інстанції, зокрема, що він не заперечував викладених у протоколі обставин і пояснив, що відмовився від проходження огляду за порадою близького знайомого. Під час апеляційного розгляду скарги ОСОБА_1 зазначив, що викладені в оскаржуваній постанові пояснення відповідають тим, що він повідомляв суду. 
Таким чином, враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено.
Щодо доводів, які ОСОБА_1 та його захисник Лопаткін О.В. додатково повідомили в судовому засіданні, слід зазначити, що озвучена ними позиція повністю суперечить тій, яка була в суді першої інстанції.
Зокрема, як зазначалось вище, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом та скаржився на недотримання поліцейськими процедури огляду.
В той же час, у судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 , як вже зазначено вище, викладених у протоколі обставин інкримінованого йому адміністративного правопорушення не заперечував, пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки дослухався поради свого близького знайомого, боявся, що результат буде перевищувати допустиму норму; просив не позбавляти його права керування т/з, оскільки має щоденну потребу в автомобілі через проживання за межами міста.
При цьому, слід ще раз звернути увагу, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив те, що зміст наведених в оскаржуваній постанові його пояснень повністю відповідає тому, що він пояснював суду першої інстанції. 
Крім того, судом апеляційної інстанції досліджено відеозапис, який долучено поліцейськими до матеріалів справи, і встановлено, що вказаними відеозаписами підтверджується факт керування ОСОБА_1 14.06.2026 о 23:44 в м. Суми, вул. В`ячеслава Чорновола, 19, т/з Volkswagen Caddy н.з. НОМЕР_1 . Зокрема, відеореєстратором зафіксовано, як вказаний автомобіль рухається по вулиці та допускає порушення вимог знаку 2.2 ПДР «Проїзд без зупинки заборонено», після чого поліцейські прослідували за вказаним автомобілем, увімкнули сині та червоні проблискові маячки, і на таку вимогу водій вказаного транспортного засобу зупинився. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_1 , якого поліцейські притягнули до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, за порушення вимог знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», і ОСОБА_1 на місці було сплачено штраф по такій постанові. Після завершення процедури притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, поліцейські повідомили ОСОБА_1 про наявність у нього такої ознаки сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини роту, у зв`язку з чим запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, а також - у найближчому закладі охорони здоров`я, роз`яснивши, що за відмову від проходження такого огляду настає відповідальність за ст.130 КУпАП. Після цього, ОСОБА_1 , який весь час після зупинки транспортного засобу і складання постанови за ч.1 ст.122 КУпАП, перебував в автомобілі, обурившись такою вимогою поліцейських, вийшов з автомобіля, почав комусь телефонувати, просив поліцейських не складати на нього протокол і надати йому можливість доїхати додому тощо. А на неодноразову пропозицію поліцейського пройти огляд на місці зупинки чи в закладі охорони здоров`я відповідав категоричною відмовою, чим порушив вимогу п.2.5 ПДР. При цьому, жодних ознак провокації в діях поліцейських немає і, враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у поліцейського не виникло необхідності роз`яснювати останньому нюанси процедури проходження огляду. 
Таким чином, доводи ОСОБА_1 та захисника Лопаткіна О.В. про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а поліцейські порушили процедуру проведення огляду, спростовуються вищезазначеними відомостями відеозаписів. 
Крім того, всупереч позиції сторони захисту, апеляційним судом не встановлено у діях працівників поліції порушень вимог ч.2 ст. 266 КУпАП та п.п. 6, 7, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду». При цьому, процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння не містить умови, що такий огляд проводиться лише за наявності усіх передбачених п.3 Інструкції ознак алкогольного сп`яніння або що огляд не проводиться, якщо поліцейськими виявлено лише одну ознаку сп`яніння. За таких обставин, і твердження захисника Лопаткіна О.В. щодо порушення поліцейськими порядку проведення огляду є необґрунтованими. 
Інших доводів, які б вказували на безпідставність складання відносно  ОСОБА_1  протоколу про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі апелянтом та в судовому засіданні ОСОБА_1 та захисником Лопаткіним О.В. не наведено.
Щодо тверджень ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції його права на захист апеляційний суд вважає за доцільне зазначити таке.
Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право у тому числі при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, а ст.271 КУпАП передбачено, що адвокат, інший фахівець у галузі права можуть брати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення. Також ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Крім того, ст.268 КУпАП не встановлено обов`язкової участі у розгляді справ про адміністративне правопорушення, що передбачені ст.130 КУпАП, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, так і її захисника.
В даному випадку матеріали відносно ОСОБА_1 надійшли до суду 18.06.2026 року і справа була призначена до розгляду на 08.07.2026.
26.06.2026 ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з захисником – адвокатом Фоміновим Р.М.
06.07.2026 адвокат Фомінов Р.М. звернувся до суду із клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та 07.07.2026 вже ознайомився з матеріалами в повному обсязі. При цьому, слід зазначити, що матеріали нараховують 8 аркушів паперових документів та диск, на якому містяться 4 відеофайли розміром 9,07 МБ, 7,64 МБ, 1,49 ГБ та 1,52 ГБ.
08.07.2026, тобто в день судового засідання, ОСОБА_2 подав ще одне клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із необхідністю додаткового часу для ознайомлення з матеріалами справи та складення вмотивованого заперечення, що вочевидь, враховуючи обсяг матеріалів, нескладність справи та часу, який минув з моменту укладення договору і до судового засідання, свідчило про зловживання процесуальними правами. До клопотання ОСОБА_2 долучив копію довідки МСЕК щодо встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності.
Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, в судове засідання 08.07.2026 з`явився ОСОБА_1 , який брав участь в розгляді справи, надавав пояснення по суті складеного протоколу, клопотань не заявляв. Відомостей про те, що ОСОБА_1 в цей день заперечував слухати справу без участі захисника, матеріали справи не містять. До того ж, подана захисником Фоміновим Р.М. апеляційна скарга не містить доводів щодо порушення судом першої інстанції права ОСОБА_1 на захист. 
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає доводи ОСОБА_1 щодо порушення його права на захист, як і змінену після заміни захисника позицію по справі щодо вчиненого правопорушення, надуманими та необґрунтованими. 
За таких обставин, підстави для скасування постанови судді суду першої інстанції відсутні, тому її слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, –
П О С Т А Н О В И Л А:
Постанову Ковпаківського районного суду м.Суми від 29 липня 2026 року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду | Клімашевська І. В.